194 



Insekter. 



Rødderne; det er mest ældre Træer, den benytter. Den gnaver sig 

 en flere Tommer lang Modergang (snart Længde-, snart Tværgang), 

 der furer Splinten. Istedenfor at danne adskilte Æggruber, gnaver 

 den til den ene Side en storre Udvidelse af Modergangen , hvori 

 Æggene lægges. Larverne danner sig ikke adskilte Gange, men 

 ud fra Ægrummet gnaver de, den ene tæt ved Siden af den anden, 

 en stor fælles pladeformig Hule i den indvendige Del af Barken 

 op imod Splinten; fjærner man Barken paa en af denne Art an- 

 greben Gran, ser man i Randen af Hulrummet de brunhovedede 

 Larver gnavende, medens den øvrige Del er fyldt med deres Ex- 

 krementer, »Ormemelet«, der her er næsten leragtigt, meget fin- 

 kornet. Hulerne strækker sig ud paa de storre Rødder. Forpup- 

 ningen finder Sted i Hulen, i Ormemelet. Paa de Steder, hvor 

 Hunnen har boret sig ind, findes store tykke (ofte fyldte) Harpiks- 

 rør, kornede paa Overfladen, ofte smudsige af Udseende (blandede 

 med Exkrementer o. desl.); de minder i det ydre ikke lidt om 

 »brændte Mandler«, som det med Rette er blevet bemærket. Harpiks- 

 floddet fra de angrebne Stammer er stærkt, og ved Grunden af 

 dem findes en af Harpiks og Jord bestaaende Masse, der minder 

 om smudsig Kalkmbrtel. — Generationen er laarig. Æglægning 

 finder Sted dels om Foraaret (Maj, Juni) — de af disse Æg frem- 

 komne Individer overvintrer som Biller — , dels senere hen paa 

 Sommeren; de Larver, der udvikles af disse sidste Æg, naa'r ikke 

 at forvandle sig samme Aar, men overvintrer som Larver. 



Denne Barkbille yngler i levende, sygelige Træer. En af 

 mig undersøgt Gran, hvori den ynglede, var angreben af Trametes. 

 Ogsaa i Træer, der er svækkede ved at være bleven lysstillede, i 

 vildtskrællede eller paa anden Maade saarede Graner osv yngler 

 den. Fuldkommen sunde Træer angriber den ikke^. Det angrebne 

 Sted er, som ovenfor angivet, sædvanlig den nederste Del af Træet, 

 men ogsaa hojt oppe gaar den undertiden ind, f. Ex. naar Toppen 

 er knækket ved Snetryk ^. Hylesinus micans er en virkelig ska- 



^ Naar det i Litteraturen nu og da angives, at den er gaaet i sunde Træer, kan 

 man efter Analogien med , hvad der har vist sig i lignende Tilfælde ved andre i 

 Bark ynglende Former, vistnok rolig gaa ud fra, at de »sunde Træers har været Tra- 

 metes-angrebne eller paa anden Maade svækkede. Smlgn. ogsaa Linderaan (i BuU. 

 Soc. Naturalistes de Moscou, Année 1879, 2. Partie, S. 82), der ligesom flere andre 

 kun har truffet den i sygelige Træer. 



^ Gliick i Zeitschr. f. Forst- u. Jagdwesen 8. Bd. S. 386. 



