Hylesinus micans. jqc 



delig Barkbille, thi de Træer den angriber er det ingenlunde altid 

 ønskeligt at faa dræbt af den. Angrebet vil iøvrigt let aabenbare 

 sig ved det stærke Harpiksflod og de ovenfor omtalte Harpiksrør, 

 og naar man i rette Tid rydder de angrebne Træer (Rødderne maa 

 med), vil man vistnok i Reglen let kunne begrænse Angrebet. Her 

 i Landet, hvor H. micans er temmelig sjælden, har den hidtil ikke 

 gjort storre Skade ^. 



h. H. poligraphus (= Poligraphus piibescens). 



Kendes især let fra de fleste andre Barkbiller paa, at Ojet 

 ved en dyb Indbugtning i Forranden er næsten fuldstændig delt 

 i to, i en øverste og en nederste Halvdel (smlgn. Fig. 115). Føle- 

 hornskøllen uleddet (ellers sædvanlig delt i flere Led). Dyret er 

 mbrkebrunt af Farve, haaret (Haarene korte, gullige). Længden 

 I — 1^/2 Lin. 



Denne Art }'ngler i Gran (sj. i andre Naaletræer), i ældre 

 og yngre Træer — maaske dog med Forkærlighed i yngre ^ — , 

 baade i Stammen og i tykkere Grene. I Modsætning til de fleste 

 Arter af Slægten Hylesinus (men hgesom Tomicus-Arterne) gnaver 

 Hannen et Parringskammer, fra hvilket Hunnerne (den parrer sig 

 med flere) gnaver hver sin Gang ud (Fig. 102). Modergangene 

 danner saaledes en stjerneformig Figur, med 5, 4, 3 eller kun 2 

 Arme^ (ja undertiden endog kun i Arm). Baade Modergangene og 

 de fra disse udgaaende Larvegange ligger for stbrste Delen inde- 

 sluttede i Barken, saaledes at kun Stumper af Gangene ses paa 

 Indsiden af den løsnede Bark (Fig. lOi); den storste Del af dem er 

 gemt inde i denne. Jo tykkere Barken er, desto mindre ses der af 

 Gangene paa Barkens Indside. For at faa Gangsystemet at se bor 



^ Dyret er saa vidt mig bekendt (smlgn. Løvendals S. 117 anf. Afh. S. 39) hidtil 

 kun fundet i Nordsjælland (forskellige Steder). Fornylig (1896) har jeg modtaget 

 Dyret og den nederste Del af en Gran, som var angreben af den og af Trametes, fra 

 Vinderød Skov (Frederiksværk-Tisvilde Distrikt). I denne Gran fandtes, da den 

 modtoges i Slutningen af November, talrige store Larver (smlgn. ovenfor). Paa det 

 nævnte Sted var kun én Gran foruden denne funden angreben. 



- Eichhoff, Europ. Borkenkaf. S. 123. 



^ At det skulde være Reglen, at der kun udgik to Modergange fra Parrings- 

 kamret, og at disse skulde ligge vandret (saaledes som Ratzeburg og Judeich-Nitsche 

 angiver), svarer ikke til mine Iagttagelser. Jeg har (ligesom Eichhoff, anf. St. S. 123, 

 og Joseph i: Allg. Forst- u.Jagdzeit. 1878 S. 443) ofte set mere end to Modergange 

 og ikke fundet nogen Regel for Retningen. 



13* 



