Snyllehvepser. 271^ 



Æg inficerede med Snyltehvepser ^, naar man finder Ve af Indi- 

 viderne af en skadelig Insektlarve stukne af dem^, saa maa dette 

 aabenbart forslaa noget. Hyppig gaar det saaledes, at man, naar 

 man ønsker - at »klække« Sommerfuglelarver osv., næsten alene 

 faar Snyltehvepser. De hører ganske vist til de i udmærket Forstand 

 »nyttige« Insekter — selv om man bor vogte sig for at stole 

 altfor blindt paa Virkningen af deres Arbejde. 



Undtages maa dog naturligvis Parasit-Parasiterne, der paa Grund 

 af, at de forringer de simple Snylteres Antal, maa betegnes som 

 skadelige. 



Endvidere synes det, at enkelte Ichneumoner ikke lever som Snyl- 

 tere, men som Planteædere, nemlig i Frø, og herved kommer til at 

 gore Skade. En Del af disse hører til 81. Megastigmus. I Ædelgran- 

 frø forekommer saaledes en Art, M. suspectiis, i andre Abies-Erø andre 

 Arter, i Rødgran-Frø atter andre, deriblandt Arten M. strobilobius ; og- 

 saa i Hybenfrugter forekommer Arter af denne Slægt. Undertiden 

 træffes de i uhyre Antal; saaledes var næsten alle paa Bornholm i 1887 

 hostede Ædelgranfrø golde, og ved Undersøgelsen af Frøene fandtes 

 stedse Larven af Megastigmus suspectus. Noget Spor til en Vært, som 

 skulde have huset den, fandtes ikke i noget af de nævnte Tilfælde, 

 hvad der jo er meget paafaldende \ i de omtalte bornholmske Frø, som 

 i Mængde blev undersøgt af mig og andre, fandtes overhovedet ikke 

 andet end Megastigmus-Larver. Ganske vist har man i Naaletræsfrø 

 undertiden fundet visse Flue- og Myggelarver ; men ved de ret om- 

 fattende Undersøgelser , som Borries ^ har anstillet paa Materiale fra 

 Skovfrokontoret m. m. , er det kun et Par Gange, at han har fundet 

 saadanne Larver, medens Megastigmus-Larverne er meget almindelige; 

 var Megastigmerne Snyltere, maatte man jo efter al Rimelighed ogsaa 

 hyppig træffe Værtlarven. Jeg maa efter disse Erfaringer foreløbig 

 slutte mig til den af Wachtl og Nitsche udtalte Anskuelse, at Mega- 

 stigmus-Larverne overhovedet ikke er Snyltere, men lever af Frøet*. 



En mere detailleret Fremstilling af de Snyltehvepser, der har forst- 

 lig Interesse, vilde fore os for vidt. Exempelvis kan nævnes nogle 



' Howard i den S. 272 Anm. 2 anf. Afhandl. .S. 568. 



- Hartig fandt i 1837 at ^/e af en Del nedbankede Larver af Noctua piniperda 

 var angrebne af Snyltehvepser. Se Ratzeburg, Forst-Insecten, 2. Th. S. 175. 



^ Tidsskr. f. Skovvæsen 7. Bd., B, S. 25 — 31. 



■* Megastigmerne er ikke de eneste Ichneumoner, som er Planteædere. Navnlig 

 maa det anses for fastslaaet, at Ichneumonen Isosoma hordei, der som Larve lever i 

 Galler paa Stænglen af Hvede, Rug og Byg , ikke er nogen Snylter, men selv frem- 

 bringer disse Galler og lever af dem. Se Westwood i: Trans. Entom. Soc. London 

 1882 S. 307 fif. 



18* 



