Gedehamse. 



277 



Gedehamsene (Ve spa). 



Let kendelige mellem vore andre Aarevingede ved den fortil 

 ligesom afhuggede Bagkrop, der ved en meger dyb Indsnoring er 

 adskilt fra Brystet. Gul- og sort-(eller brun-)baandede Former. 



Gedehamsene, af hvilke vi her i Landet har flere Arter, lever 

 i Selskaber, der hvert Foraar grundlægges af en overvintret be- 

 frugtet Hun. Selskaberne bestaar om Sommeren af samme Hun 

 og et Antal Arbejdere, der ligesom denne er vingede; hertil kom- 

 mer, sædvanlig forst senere hen paa Sommeren eller om Efteraaret, 

 et Antal Hanner og nye Hunner. Arbejderne adskiller sig i det 

 ydre kun fra Hunnerne ved deres ringere Storrelse; de varierer 

 iøvrigt meget, hos nogle Arter er der en fuldkommen Overgang 

 mellem Hunner og Arbejdere. I det indre afviger Arbejderne kun ved 

 de svagt udviklede Æggestokke ; hyppig findes dog Arbejdere med 

 modne Æg, navnlig modnes Arbejdernes Æg, naar Dronningen 

 (Hunnen) er gaaet til Grunde^, og Arbejderne aflægger da Æg, 

 der dog stedse er ubefrugtede og alene udvikles til Hanner; æg- 

 læggende Arbejdere forekommer dog ogsaa under normale Forhold, 

 ialfald hos visse. Arter, hen paa Sommeren^. — Hanner og Ar- 

 bejdere dør om Efteraaret, ogsaa den gamle Hun dør, kun de unge 

 befrugtede Hunner gemmer sig et eller andet Sted, i et Jordhul 

 CSV., og overvintrer for næste Aar hver at grunde en ny Rede. 



Gedehamsenes Reder bestaar i færdig Tilstand af et Antal 

 vandrette Kager, sammensatte hver af et Lag lodrette sekskantede 

 Celler, der vender Aabningen nedad; Kagerne er forbundne ved 

 korte Piller, der gaar fra den ene Kage til den anden; det hele er 

 omgivet med et Hylster, bestaaende af flere tynde papirsagtige 

 Lag, det ene udenom det andet, eller af talrige mindre, skælagtige 

 Blade; Hylsteret har en Aabning paa den nederste Ende. Rederne 

 er dannede af en Masse, der ligner Papir og som bestaar af Ved- 

 dele, som Hvepserne har afgnavet. Cellerne er af forskellig Stor- 

 relse, i de storre udvikles de frugtbare Hunner, i de mindre Ar- 

 bejderne ; Hannerne kan udvikles baade i storre og mindre Celler. 

 Æggene klæbes fast til Cellens Væg i nogen Afstand fra Bunden; 

 Larverne er med Bagenden hæftede ved Bunden af Cellen med Ho- 



^ Se den anf. Afh. af Marchal S. 24. 

 ^ Samme S. 47. 



