Vespa crabro. 



279 





Bagkroppen; det gule paa Bagkroppen er okkerfarvet, de morke 

 Partier brune. Hunnen indtil iV* Tomme lang, Hannen lidt mindre. 

 Mellem Arbejdere og Hunner kan der ikke drages 

 nogen skarp- Grænse, Hannerne kendes bl a. ved, 

 at Følehornene er længere end hos Hunnen , men 

 Følehornsskaftet ganske kort. 



Rederne anlægges i hule Træer, i Udhuse eller 

 undertiden i Jorden ^. De opnaar en anselig Stør- 

 relse — en af Janet beskreven var omtrent i Alen 

 hoj og ^/2 Alen bred — og Kagernes Antal kan 

 stige til over en halv Snes. Kagernes og Hylstrets 

 Farve er brungul. Massen, hvoraf de er dannede, 

 er særdeles sprød; den bestaar af løst sammen- 

 kittede, kantede Smaadele af trøsket Træ, medens 

 det graa, langt sejere Materiale, som danner f. Ex. 

 de Gedehamses Reder, der findes frit paa Træer, 

 bestaar af Vedtrævler, som er skrabede af Stolper, 

 af tbrre, barkløse Grene o. desl. Hylsteret bestaar 

 af talrige skælformige (indtil nogle faa Kvadrat- 

 tommer store) Blade; tilsammen danner disse en 

 tyk, blæret Væg. Kagerne er forbundne ved flere 

 Piller. 



Denne Hvepses Levemaade er i det hele en 

 lignende som de andre Gedehamses. Naar den 

 omtales her, er det, fordi den — afvigende fra de 

 andre — paa en ejendommelig Maade beskadiger 

 visse af vore Skovtræer, navnlig Asken (desuden 

 Birk, Æl og flere andre Løvtræer), idet den af- 

 gnaver Barken paa yngre — fingertykke eller noget 

 tykkere — Stammer og Grene. Hvepsens Gnav 

 kan ikke forveksles med noget andet: Barken er 

 tagen af i sin hele Dybde, medens Veddet slet ikke 

 er angrebet; paa Overfladen af det blottede Aske- 

 ved (nogenlunde friskt Gnav har jeg kun set paa 

 Ask) ses mcirke, udviskede, noget buede Tværstrog, 

 aabenbart indtorrede Lævninger af Dannelsesvævet, 

 — svarende til Kindbakkernes Strog hen over Ved- 



^ André S. 434. 



Fig. 155. Gren af 

 Ask; Barken er i 

 stor Udstrækning 

 afgnavet af Vespa 

 crabro. Omtr. ^U. 



