28o Insekter. 



fladen. De blottede Flader er af meget forskellig Storrelse; under- 

 tiden er de kun smaa, hyppig er det storre Partier, ofte af ad- 

 skillige Tommers Længde; undertiden er de ensidige, undertiden 

 gaar de helt rundt; i forste Tilfælde kan Saaret efterhaanden 

 dækkes ved Callusdannelse fra Randene, i sidste Tilfælde kan der 

 undertiden ogsaa dannes Callusvalke, som dog naturligvis kun naar 

 sammen, hvis Saarrandene ligger meget nær hinanden; men sæd- 

 vanlig vil efter en saadan ringformig Afskrælning Træet (Grenen) 

 gaa ud ovenfor det gnavede Sted. 



Dette Gnav er ingenlunde sjældent her i Landet; jeg har 

 faaet det fra adskillige Steder: Vallø, Bregentved, Jægerspris, 

 Maarum (sidste Sted paa Birk, de andre Steder paa Ask). Fra 

 Bregentved fik jeg fornylig en ung Askestamme af 5—6 Alens 

 Hojde, der dels i Toppen, dels i forskellig Hojde længere nede var 

 gnavet; foroven gik Gnavet helt rundt; efter Giverens Meddelelse 

 var adskillige Aske i et Par af Bregentved -Skovene behandlede af 

 den. I det hele tror jeg, at dette Insekt ikke gor ganske lidt 

 Skade her i Landet, men at dets Gnav overses eller forveksles 

 med Rødmusegnav. 



Det har været endel omdebatteret, hvorvidt Vespa crabro afgnaver 

 Askebarkeii for at benytte den til sin Redebygning eller for at fortære 

 den eller rettere suge Saften af den. At Redens sædvanlige Stof er 

 trøsket Træ, er nu imidlertid aabenbart; et Par Prøver af et Rede- 

 hylster, som jeg efter forud at have behandlet dem med Kali under- 

 søgte under Mikroskopet, viste sig ogsaa tydelig nok at bestaa af Ved- 

 elementer (med Mycelietraade i); og de undersøgte Reder havde for en 

 Betragtning med Loupen overalt samme Udseende. Men det kunde jo 

 være, at Hvepsen extraordinært benyttede Bark til at bygge med. 

 Langt sandsynligere turde det dog være, at det er for Saftens Skyld, 

 Hvepsen angriber Barken; herpaa tyder ogsaa en Iagttagelse, man har 

 gjort, at en Hveps sad over to Timer paa den skrællede Gren^, hvilket 

 just ikke tyder paa, at det er for Redens Skyld den er der. 



Opdager man Hvepsens Angreb, bor Reden eller Rederne op- 

 søges og tilintetgores. Det maa dog ved denne Lejlighed er- 

 indres, at Stikket af disse Hvepser er særdeles ubehageligt, ja at 

 det endog kan være livsfarligt, saa at man bor gaa frem med For- 

 sigtighed. 



1 André S. 481. 



