282 Insekter. 



(indtil en Snes Stykker eller mere). Rederne er i Modsætning til 

 Gedehamsenes fleraarige, uden bestemt Tidsgrænse; der foregaar 

 en stadig Fornyelse af Befolkningen, de enkelte Individers Liv er 

 mere kortvarigt. Hannerne dør efter Parringen. Om Vinteren 

 trækker Myrerne sig dybt ind i Reden og overvintrer dér; i den 

 koldeste Tid ligger de i Dvale. 



Rederne bestaar af uregelmæssige Kamre og labyrinthiske 

 Gange; de mineres i de fleste Tilfælde i Jorden eller udgnaves i 

 Træstød ; Jordminererne lægger hyppig den udgravede Jord ovenpaa 

 Reden og danner derved en Hoj , ind i hvilken Reden fortsættes ; 

 andre bygger Tuer af Grannaale, Blade osv. — I Myrernes Boliger 

 findes almindelig forskellige andre Insekter, der tager Ophold dér 

 og mærkelig nok taales af Myrerne (»Myrmekophiler«). 



Myrerne ernærer sig udelukkende af flydende Føde; ogsaa 

 Larverne fodres alene hermed. Føden er saavel Saften af Planter 

 som af Dyr; ofte ses de at riveT Ex. Larver itu for at suge dem 

 ud; velbekendt er det ogsaa, at de opsamler »Honningdug«, Blad- 

 lusenes sukkerholdige Exkrementer. Arbejderne bringer Føden 

 hjem i deres Kro og fodrer ikke blot Larverne men ogsaa Hun- 

 nerne og Hannerne. 



Myrerne har fra gammel Tid af det Ry paa sig, at de kan 

 gore Fortræd i Skoven ^. Saaledes hænder det, at de beskyldes 

 for at gore Skade paa unge Bøge; og vist er det, at de unge Bøge, 

 som man ser Myrer stadig besøge, kan have et hdjst ynkeligt Ud- 

 seende. Men det er ikke Myrerne, der er Skyld heri; de besøger 

 kun Bøgene for at hente navnlig Exkrementerne af Lachnus exsic- 

 cator (der senere skal omtales) , og det er denne eller Svampen 

 Nectria ditissima, som er Skyld i Bøgens daarlige Udseende. I 

 andre Tilfælde kan dog visse, her i Landet rigtignok sjældne Myrer 

 gore virkelig Skade i Skoven (se nedenfor). Paa den anden Side 

 gor Myrerne kun ringe Nytte i Skoven, og de maa i det hele for 

 vort Lands Vedkommende siges at have meget ringe forstlig Be- 

 tj'dning. 



I. Den Røde Tuemyre ^Formica rufa). 



Ligesom hos de andre Arter af SI. Fonnica er Stilkleddet — 

 der er kun ét — forsynet med et opstaaende Skæl; Braad mangler. 

 ^ Smlgn. Niemann, Vaterland. Waldberichte 2. Bd. 2. Stiick S. 196 o. flg. 



