Sesia apiformis. 



293 



er indtil i^'2 Tomme lang; Krogene paa Vortefødderne meget 

 smaa. 



Larven lever i Popler, i den nederste Del af Stammen og 

 ud i Rødderne; den gnaver forst under Barken, senere gaar den 

 ind i Veddet. Forpupningen finder Sted i Nær- 

 heden af en Aabning, som gnaves forinden, (eller i 

 Jorden); Puppen er omgiven med en Cocon, der 

 indvendig er glat og fast, udvendig dækket med 

 afgnavede Veddele; Puppen bryder halvt ud af 

 Coconen, for den forvandler sig til fuldkomment 

 Insekt, og de tomme Puppehude kan undertiden 

 i Antal ses stikke frem ved Grunden af Træerne. 

 Generationen er toaarig. Insektet flyver i Juni-Juli. 



Arten er ikke ualmindelig og bidrager vistnok 

 sit til at ødelægge Poplerne, om den end ikke 

 naa'r op ved Siden af Saperda carcharias, end sige 

 af Cossus ligniperda. 



b. S. spheciformis. 



J 



Fig. 163. Sesia- 

 Larve fra Æl (sphe- 

 ciformis ?) — 3 

 Gange forst. 



Mindre og slankere end foregaaende. Vinge- 

 fang lidt over i Tomme. Bagkroppen sort med 

 en smal gul Tværstribe paa Oversiden temmelig 

 langt fortil; et Par lignende Striber paa Oversiden 

 af Brystet ved Grunden af Vingerne; den yderste 

 Del af Følehornene med Undtagelse af selve Spid- 

 sen gul (Fig. 162). Larven med veludviklede 

 Vortefødder, ^U — i Tomme lang. 



Æggene lægges forneden paa Stammen af unge Ælle (det 

 foreliggende sikkert bestemte Materiale er c. 1^/2 Tomme tykke 

 Stammer) og Birke; Larven lever forst under Barken [a Fig. 164), 

 hvor den danner en uregelmæssig Hule i denne og i den over- 

 fladiske Del af Veddet; Hulen fortsætter sig derefter i en næsten 

 cylindrisk (svagt affladet), lodret opstigende Længdegang, der 

 ligger inde i Veddet, dog ikke mere end nogle faa Linier fra 

 Overfladen. Den øverste Ende af Gangen bojer sig ud mod Over- 

 fladen og Larven gnaver sig her saa langt ud, at ogsaa Barkens 

 indvendige Del bortgnaves og kun den alleryderste Del af Barken 



