Sesia ^pheciformis. 205 



denne, dog saaledes at der mellem Silken og Væggen er et tyndt 

 Lag Exkrementer. Generationen er toaarig. Flyvetiden er Juni. 



Af det meddelte vil fremgaa, at denne Art ved sit Gnav er i 

 Stand til at T^eskadige de unge Planter i hoj Grad. Særlig slemt 

 er vistnok det forste Gnav under Barken; ofte breder Hulen sig 

 stærkt ud til Siden og vil da snart kunne dræbe den unge Plante, 

 som naturligvis i alle Tilfælde svækkes. Ovenstaaende Beskrivelse 

 af Gnavet er efter Iagttagelser paa Rødæl fra en 4 — 5aars Plantning 

 paa Løvenborg, som var stærkt angreben; alle Planterne viste »Bore- 

 mel« ^. Sommerfuglen blev klækket fra en af de angrebne Planter. 



Foruden det nævnte authentiske Tilfælde har jeg fra ikke faa 

 Steder her i Landet faaet sendt, eller har selv paa Stedet set, unge 

 Ælle og Birke med Gnav (Fig. 165), der ganske stemmede med det be- 

 skrevne, ligesom der ogsaa i adskillige Tilfælde fandtes Sesia- 

 Larver i det paagældende Materiale. Det er vistnok sandsynligt, 

 at alt dette Gnav skyldes S. spheciformis. Den eneste, der kunde 

 være Tale om foruden denne, er 5. culiciformis, der ligeledes yngler 

 i unge Ælle og Birke, men hvis Gnav efter Altums Beskrivelse 

 (se nedenfor) er ikke saa lidt afvigende. Det paagældende Mate- 

 riale omfatter ef Antal Stykker, af hvilke det svageste ikke er ^A, 

 det stærkeste omtr. 2 Tommer i Diameter. Som Supplement til 

 ovenstaaende Beskrivelse meddeles, at nogle af Stykkerne er over- 

 maade stærkt besatte med Gange; en ung Æl af ^A Tommes Dia- 

 meter indeholder 6 Gange ved Siden af hinanden, saaledes at der 

 naturligvis kun er levnet en ringe Mængde af Veddet. I nogle 

 Tilfælde har Angrebet gentaget sig paa samme Træ; paa et fore- 

 liggende Stykke ses et ældre Rør, hvis Flyvehul er lukket ved 

 Overvoksning, og udenfor samme, nærmere Overfladen, et yngre, 

 hvori der sad en Puppe. 



Dersom alt dette Gnav skyldes S. spheciformis, horer denne 

 Sommerfugl til vore skadeligere Insekter. lalfald tilhører det én 

 eller flere Sesia- Arter, og saa meget kan derefter slaas fast, at SI. 

 Sesia ikke gor saa lidt Skade her i Landet. 



^ Angrebet blev opdaget af Skovrider C. Benzon i Foraaret 1896, ved at han saa 

 et Par af ÆUene hælde, som om de var overgnavede af Jordrotten. Efter en senere 

 Meddelelse fra Foraaret 1897 har Kulturen dog, skont alle Planterne synes at være 

 angrebne , hidtil staaet sig ret godt , idet de ovenfor det angrebne Parti har udsendt 

 Luftrødder, der »har bidt sig godt fast i Jorden«. 



