Tinea laricinella. 



329 



paa de unge Naale, paa hvilke de træffes siddende omgivne af 

 Sækken; de gnaver Hul paa Naalene og stikker den forreste Del 

 af Legemet ind i dem og udhuler den yderste (distale) Del. Hver 

 Larve angriber efterhaanden flere Naale, hvis udhulede Partier faar 

 et hvidligt Udseende. Naar Larven har ædt nogen Tid, er Sækken 

 den for snæver og den spinder sig da fast til en udhulet Naal, som 

 dernæst afbides og kommer til at sidde ved Siden af den gamle 

 Sæk ligesom en Handskefinger ved Siden af en anden; hver af 

 Sækkene skærer den dernæst op efter Længden og forbinder Snit- 

 randene med de tilsvarende paa den anden Sæk, et Arbejde, der 

 tager flere Dage. Forpupningen finder Sted indenfor Sækken, der 

 iforvejen er hæftet fast til en Naal med sin ene Ende^. 



Insektet optræder især langs Bestandsrande og ved Veje, stær- 

 kere paa Sydsiden end paa Nordsiden af Kulturerne, mere paa de 

 yderste Grenspidser end i Kronens Indre-; det angriber alle Alders- 

 klasser af Lærk uden Undtagelse^. Her i Landet optræder det 

 meget hyppig og gor ialfald nogen Skade, især ved sit Foraars- 

 gnav; Træerne kan have et helt hvidligt Skær af de udhulede 

 Naale, og Tilvæksten vil i saadanne Tilfælde selvfølgelig forringes. 

 I Tyskland og Schweiz er den oftere optraadt i Mængde. Efter 

 Meddelelser fra Østerrige kan unge Lærke endog ved gentagne An- 

 greb lide saa meget, at de i Mængde gaar ud, hvad der saa vidt 

 mig bekendt ikke har været Tilfældet her i Landet. 



Virksomme Midler imod dette Dyr kan næppe angives. Det 

 kan her nævnes, at Mejserne om Vinteren tager en Del af Larverne, 

 som ogsaa forfølges af andre Smaafugle; ogsaa Snyltere er de hjem- 

 søgte af^. 



e. Forskellige minerende Møl. 



I Bøgens Blade lever en Mollarve, T. (Lit/wcolIctisJ fagmel/a^, 

 som danner sig en aflang pladeformig Mine under Overhuden paa 



^ Se angaaende denne Arts Levema.ade især Reissig, Die Lerchenmotte etc. i: 

 Zeitschr. f. Forst- u. Jagdwesen I. Bd. S. 129 ff. , hvorfra flere af ovenstaaende An- 

 givelser er hentede. 



' Centralbl. f. d. ges. Forstwesen ly.Jhrg. S. 376. 



' Samme Tidsskr. I5.jhrg. S. 282. 



* Samme Tidsskr. 17. Jhrg. S. 378 og 18. Jhrg. S. 431. 



^ Samme Tidsskr. 18. Jhrg. S. 429 — 30 og 426. 



^ Det udviklede Insekt har smalle brune glinsende Forvinger, som langs For- og 

 Bagrand bærer en Række store hvide Pletter , der næsten mødes midt paa Vingen ; 

 særdeles smalle, lysegraa, langfrynsede Bagvinger; 4 — 5 Lin. Vingefang. 



