Pælekræbsen. 



407 



indtager hele Overfladen, maa 

 de nye Gange naturligvis boje 

 sig nedenom de ældre, men 

 holder sig saa tæt som mu- 

 ligt op til disse. Mere end 

 et Lag af 3 Lin. Tykkelse har 

 jeg ikke set gennemboret af 

 Pælekræbsens Gange; men 

 idet de overfladiske Dele skyl- 

 les bort. bliver efterhaanden 

 nye Dele angrebne. — Naar en 

 Pælekræbs borer sig ind i en 

 ubeskadiget Overflade, skraa- 

 ner Indgangen ganske jævnt 

 indefter (Fig. 236). De Gange, 

 som voksne Pælekræbs gna- 

 ver, har hyppig et Forløb, 

 som nogenlunde svarer til 

 Træets Længderetning, om 

 end de stedse ér noget bug- 

 tede. Unge Exemplarer gna- 

 ver mere uregelmæssige Gan- 

 ge ^. Gangene er tomme; Ex- 

 krementerne gaar sikkert ud 

 ved den Vandstrom, som Hale- 

 fødderne frembringer, idet de 

 bevæger sig for Aandedræt- 

 tets Skyld. Hver Gangs 

 Længde synes ikke at være 

 meget betydelig; ingen af de 

 Gange, jeg har kunnet maale, 

 var over i Tomme lange (Bred- 

 den er c. V* Lin.). Dyrene 

 sidder stedse med Hovedet 



"■ Se den i Anm. i S. 406 anf. 

 Afh. S. 44. 



Fig. 236. 



Fig. 237. 



.^'l|Mti'!li' 







Fig. 236. Et lille Stykke Træ, som kun i kort 

 Tid har været angrebet af Pælekræbs (Liin- 

 noria). Man ser talrige skraa Indgangsaabninger 

 og Rækker af Smaahuller, under hvilke Gangene 

 løber. Forneden er et lille Stykke af Overfladen 

 skaaret bort, saa at en Gang er aabnet. 



Fig. 237. Lignende, taget samtidig; Over- 

 fladen skaaret bort over Gangene , saa at disses 

 Forløb og Dyrene ses. 



Figg. omtr. '/g. 



