Kent. Gravesend. 29 



kafle af par alnars längd, dermed han bultar ned halmen, 

 at ligga jämn, samt sedän stryker längs ned efter hal- 

 men med den samma, begynnandes öfverst vid toppen af 

 stacken, och sä nedät, da han ock sopar bärt ali den lösa 

 halmen, som sitter pä stacken, och gör halmtaket pä den 

 hei slätt. Derefter fortfor han at | täcka den öfriga delen p. 37 

 af taket pä stacken pä föreskrefne sätt. Nedre sidorna 

 (BD och CE) stä aldrig perpendiculert, utan äro altid 

 gjorde sä, at ju mera uppät, ju mera luta de utät, sä at 

 den är smalast ned vid jorden, och bredast upp vid tak- 

 bandet. Bäde de trinda och fyrkantiga hafva denna egen- 

 skapen, hvilket förekommer, at ej vatten, som dryper ned 

 frän takfoten, kan falla pä de nedra sidor och röta dem- 

 Ingen stäng sättes midt nti en stack, som hos oss. Pä 

 somliga ställen göra de mycket stora och höga stackar. 

 När dä stacken blir sä hög, at de ej mera kunna hinna 

 kasta hoet nedifrän up til karien pä stacken, göres pä 

 endera sidan af den samma en bro af bräder, eller en 

 dörr, som ligger pä 2:ne stänger, hvarpä en kari ställer 

 sig, til hvilken hoet först kastas, som sedän vidare be- 

 fordrar det up pä stacken. När stackarna täckas med 

 bara hö, ibland ock när de täckas med halm, göras de 

 ofta släta utanpä med bara en räfsa, sä at de dermed 

 likasom kamba nedefter stacken utanpä. Skapnaden pä 

 höstackarna, och sättet at göra dem, var allestäds här pä 

 orten samma, som nu beskrifvit är. De mästa höstackar 

 voro här täckte med halm. Up vid röstet af höstacken 

 ligga altid sprätarna bara och otäckte, och komma sälunda 

 där at synas. Stackarna voro altid sä lagade, at taket 

 blef mycket brant, pä det rägn och vatten sä mycket 

 snarare mätte rinna af. 



Järngafflarna, som de betjente sig af, voro af ät- 

 skillig storlek och längd. Pä dem, hvar|med de kastade p. 38 

 upp hoet pä stacken, var sjelfva järngaffeln 2 quarter 

 läng, samt et quarter emellan grenarna, fäst vid skaftet 

 med en järnring, som pä en ispik: skaftet 2 famnar längt; 

 dock alt som en ville. De smä gafflar, at kasta ut hoet 

 pä ängen med, voro af 1 quarter och 1 tums längd, samt 



