Ke7it. Gravesend. 43 



Glover, Vicia, Lucerne &c. St. Foin sades trifvas ganska 

 väl pä Kritbackar, det ock vi öfver alt klarligen funno. 

 För 30 är tilbaka visste de här ej sä mycket af des bruk, 

 som nu, hvilket de lärt frän Frankrike. St. Foin är en 

 stätelig föda för hästar; men för Kor är den torkad ej sä 

 god, som godt hö; emedan de ej mjölka sä mycket efter 

 den, som efter hö. När den en gäng blifvit sädd, kan 

 den ibland stä 16 och flere är, innan den behöfver säs 

 om. Den gifves ät hästar, antingen hei, som den är, eller 

 skäres den i en hackelse-kista sönder med stjelk och alt 

 helt smä, blandas sä ut med hafra, agnar, Bönor eller 

 ärter, och gifves sedän ät hästar, som mä ganska väl der- 

 efter. De fä ej här siä St. Foin mer, än en gäng, om 

 sommaren. Glover brukas ock mycket nu at säs här; men 

 den stär ej sä länge, som St. Foin, innan den mäste säs 

 med Hvete eller annat, och et stycke land besäs om. De 

 bärga nastan aldrig mer än 2 slättar däraf, innan den säs 

 om, ej eller lönar det mödan at Iata den stä längre; t}" 

 när en slagit den 2 är eller 2 somrar, tyner den därefter 

 sä mycket af, at de näppel. kunna gä med lian därpä, 

 därföre när de 2 somrar, och ganska ofta endast en som- 

 mar, af slagit den samma, plöjes äkern ä ny o upp, besäs 

 med Glover; men ehuru den ej kan stä länge, innan den 

 skal säs om, sä lönar den dock ganska mycket omaket, 

 hälst här pä orten, där pä Kritbärgen inga ordinaira gräs- 

 slag ve|la fort; emedan denne Glover första sommaren, 1>- 58 

 dä den släs, gifver en sä ganska stor ymnoghet af et 

 mägtigt och godt hö. Til föda för hästar är den förträffe- 

 lig, men ej sä för Kor; emedan de väl mjölka mycket 

 däraf, men mjölken fär nägon särdeles smak därefter, och 

 är pä längt när ej sä behagelig, som när Kona födas med 

 godt gräs; i synnerhet kan en ganska väl kanna denna Glo- 

 ver-smaken i mjölken, om Kona fä gä ute om sommaren och 

 äta den gröna Glovern; men dä mäste en taga vara därpä, 

 at de ej mä fä äta efter behag däraf; ty Glovern smakar 

 dem sä väl, at de ej kunna hafva äterhäld, utan ibland äta 

 de den sä begärigt, at de svälla up och dö. Glovern har 

 ock däruti företräde fram för andra höslag, at den gemen- 



