62 Kent. Gravesend. 



springor, som gingo bäde perpendiculariter, horizontaliter, 



71 ocli äfven oblique eller snedt före. Jag förjstär med 

 oblique eller snedt, det som är som et medium emellan 

 perpend. och liorizont. eller tämeligen närä därtil. Desse 

 sneda springor voro allestäds rätt fä, och pä längt när ej 

 sä mänga, som de andre. 



Vidden emellan de horizontela springor var ingen 

 ting mindre än likadan; ty da det ena stratum (om jag 

 sä mä kalla det) var tjockt, var of ta det andra helt smalt. 

 I de gamla källare var vidden emellan hvarfven meren- 

 dels et quarter, dock ibland mera, of ta en tum, ja ibland 

 endast en lialf tum, eller en smal rimsa. Spingorna voro 

 gemenligen sädana, at man näppeligen kunnat fä en knifs- 

 udd i dem; i andra kunde hela knifsbladet lätteligen stickas 

 in. Ej eller var altid et och samma stratum af lika vidd 

 emellan springorna; ty oansedt det gemenligen ville halla 

 sig vid en och samma vidd, skedde dock ibland, at 

 när det en stund värit af en och samma vidd, det da 

 smäningom blef smalare, och omsider ändades i en an- 

 gulum acutissimum. Springorne förhöllo sig ej eller lika; 

 ty nu kunde en springa gä helt noga horizontelt, sä längt 

 som väggen var i en kritgrop; nu rätt, som hon gätt 

 litet horizontelt, stannade hon tvärt af, och en annan 

 horizontel springa började där, 1, 2, 3 eller flera tum, 

 antingen ofvanföre eller under, och sä vidare. När en 

 tog löst et kritstycke, som satt emellan '2me horizontela 



72 springor, var | bäde undra och öfra sidan däraf, et planum 

 eller slätt, utan uphögning, samt gemenligen af litet mör- 

 kare färg, än kritan däruti, til et tecken, at luft och 

 vatten kömmit däremellan. Stenkälsröken, hvilken kom- 

 mer frän kalkugnarna, som finnes mäst i alla desse gropar, 

 kan ock hafva förorsakadt samma mörka färg. Under- 

 stundom rätt som en linea lopp horizontaliter, vek hon 

 af och lopp helt snedt. 



Af de horizontela rämnor voro gemenligen nägra 

 hufvudrämnor, som merendels fölgde hela väggen utät, 

 och voro större, än de andre. Yidden emellan hvardera 

 af dem var ätskillig, 1, 1^2 a 2 alnar, säilän under 3 



