Kent. Gravesend. 71 



vandlat sig i en gul färg, taga de den samma tillika med 

 vinättickan, den ligger uti, lägga det med förenämde 

 Specerier i en malmgryta, koka alt sä länge, til dess 

 Salicornia, som hade en gul färg, da den lades däri, fär 

 en vacker grön färg, hvarvid märkes, at det röres da och 

 da, medan det kokar. Sä snart den da fätt sin förra 

 gröna färg, som sker gemenligen innom en half timas 

 tid, fast ibland mer eller mindre, taga de den af elden, 

 siä altsammans i burken, lägga senaps päsen pä, binda 

 sämsk-lappen öfver, och förvara det til dess det behöfves. 

 Ofta göra de ock sä, at sedän de ränsat dem i vinät*ticka, 

 da de nyss äro pläckade, siä de ren vinätticka pä dem, 

 och med föresagde specerier strax koka dem, hvarvid 

 märkes, at fast de äro gröna, dä de läggas i malmgrytan, 

 blifva de dock helt gula, sä snart de blifva varma; men 

 det mäste fortfaras med kokningen, til dess de fä igen 

 sin förra | gröna färg, och därefter förfares med dem, p. 100 

 som förut är lärdt. De fara aldrabäst, om de förvaras 

 i en burk, uti et nägorlunda varmt rum. De brukas 

 om hösten och vintertiden vid stek och annan mat, pä 

 samma sätt, som insyltade valnötter eller gurkor, utan 

 at nägot lägges vidare til dem. Obs. Vinättickan, som 

 de tvättas och sköljes uti, släs bärt, sedän de blifvit 

 rengjorde. 



At insylta Champignioner. Fruntimret insyltade dem 

 sä: de pläckade dem medan de ännu voro helt smä, dä 

 de bäst sig halla, koka dem i mycket sait vatten ungefär 

 10 minuter, taga dem ut, lägga dem i et Linnkläde at 

 torka. Sedän taga de Vinätticka, hel-Peppar, och muskot- 

 blomma, koka det tilsammans, och siä äfven litet hvitt 

 vin däruti. När det kokat litet, taga de det af, läta det 

 kalina, lägga Champignionerne, sedän de blifvit torra, uti 

 en glasburk, siä vinättickan och de andra specerierne 

 därpä, at det täcker öfver dem, har sä en sämsklapp, 

 som de binda öfver glaset, at det är väl täpt: bruka 

 sä däraf när det behöfves. De stora Champignioner in- 

 syltas ej, utan stufvas färska. De smä, som voro in- 

 syltade, voro af den storlek som finger-ändar, och bestodo 



