82 Biscayska viken utan för 



sedän kommer frän det väderstreck, som är tvärt emot 

 det vägorna komma frän. Träffar ofta in. 



At hafva välsmakeligt vatten pa skepp. Det vatten, 

 som brukades til Thee, kokning, dricka &c. var tagit uti 

 London i floden Thames, och förvaradt i stora oxhufvuden 

 och tunnor af Ek, samt igensprundade at gömas tils dess 

 det behöfdes. När detta vatnet tages först, är det tjockt 

 och grumligt, som alt vatten i Thames; men da det fär 

 stä nägon tid, sätter det tjocka sig ned pä botten, sä at 

 det rena och klara vatnet stär ofvanpä. Deraf at det 

 Star täpt och igenlyckt i tunnor, och luften ej fär spela 

 därpä, begynner det at luckta nog illa, sä at det ej vore 

 behageligt at dricka det straxt; men at förekomma detta, 

 hafva de gemenligen bak pä skeppsdecket stäende par 

 ganska stora stenkrukor, hvardera snart af en Svensk 

 Tiinnas innehäll. Vatnet, som är i Oxhufvuden, tappas 

 p. 116 ur dem i äm | bare, och sä släs det i dessa stora krukor, 

 til dess de blifva fulla, dä de lämna locket pä krukorna 

 at stä antingen til en del, eller ock helt och hället öppit 

 en god stund, at luften mä hafva fri tilgäng til vatnet, 

 hvarigenom det mister ali den elaka lukt det hade förut, 

 och blir helt rent och välsmakeligt. När de tömt ur dessa 

 krukor, tappa de utur tunnorna nytt vatten, gjuta det i 

 stället, och läta det stä i par timar eller mera, dä den 

 elaka lukten gätt bärt. Tages vatten, som luktar illa däraf, 

 at det stätt i et täpt Käril, och sättes at stä pä et bord 

 eller ute under öpen himmel i en skäl, mister det pä en 

 liten stund sin vedervärdiga lukt. När vatnet, som tages 

 i Thames, kommer at stä länge täpt och igensprundadt i 

 Tunnor, och en sedän vid öpningen sätter et Ijus til vatnet, 

 skal det taga eld, som alla Capitainerne och Fruentimmren 

 berättade, hvilka mento, at alt vatten, som länge stätt 

 täpt och igensprundadt skal hafva samma egenskap. 



Mot aftonen komma vi utur Canalen och i Bay of 

 Biscay. 



