86 Stora Ocean emellan 



Den 16 Augusti. 



Resan. Yi fortsatte med en härlig vind vär resa. 

 Yägorna gingo ännu Leit läga, at en utan fara kunnat 

 segla här pä hafvet med en nägorlunda stor bät. Skeppet 

 strök nu tämmeligen fort, och befants med loggandet löpa 

 9V2 Engelsk mii i timan. Vi sägo da ocli da marsvin 

 tumia bredevid oss i hafvet. Et slags sjögräs sägo vi 

 ofta i dag flyta i vatnet, som säg ut som en Kylsa af 

 rödlökar tilhopa bundne. Denna Kylsan var ungefär af 

 en Knytnäfvas storlek: til färgen blek. Det var ogöiiigt 

 sä för skeppets fart, som för det, at skeppet sköt dem 

 med vatnet längt ifrän sig, at kunna fä nägon af dem. 

 Luften var i dag mycket kulen, at vi väl behöfde handskar 

 pä händerna. Utom köiden, var ock luften tämmeligen 

 däfvig, sä at dä nägon stätt en stund ute pä däcket, blef 

 han nastan som vät om händerna. Stället där vi nu foro, 

 fans vid middagstiden vara emellan 47. och 48. gr. lätit. 

 Mot aftonen kom en svärm med Marsvin simmande vid 

 p. 122 skeppet. Det syntes, som j de hade et nöje däraf, at se 

 pä skeppet och dess seglande. Skeppet gick nu ganska 

 fort; men desse voro ännu snällare; ty de summo förbi 

 skeppet sin kos. Mot aftonen sägo vi pä längt häll en 

 Sjöfogel. 



Ankor. Vi hade försedt oss med allehanda färska 

 matvaror pä sjön, som fär, gäss, ankor, höns, svin, käl, 

 gurkor, ärter, bönor &c. Ankorna föddes med korn och 

 friskt vatten. Det saita vatnet var ej tjenligt för dem. 

 När de fingo sönderskurna Kalblan, äto de dem ganska 

 gerna. Jag försökte pä samma sätt at skära sönder skalen 

 af färska Bönor och gifva dem; men de ville ej äta däraf, 

 ehuru hungrige de ock voro. Pä samma sätt ratades bön- 

 skalen af fär och gäss; men hönsen äto dem, sedän skalen 

 blifvit sönderskurne i smä bitar. 



Den 17 Augusti. 

 Resan fortsattes med en önskehg vind. KL 7^/^ förr 

 middagen kom en hei svärm af Purpoises löpande tätt 



