Europa och America. 



sades ock hafva den synnerliga egenskap, at om det är 

 surt, och det sättes sä, at Solen fär skina därpä, mister 

 det ali sin syrna, och blir skönt som det var förut. 



Den 20 Augusti. 



Resan fortsattes med god vind. 



Purpoises. KL 4. efter middagen kom en stor myc- 

 kenhet af Purpoises pä alla sidor omkring skeppet; men 

 de höllo sig mäst fram för stammen, lekte och hoppade 

 högt i vädret pä sätt, som förr är omtalt. Ofta da de 

 hoppade upp ur vattnet, pustade de til sä härdt med 

 deras mun, likasom det kostat mycket pä dem | at göra p- 126 

 sädana spräng. De fölgde skeppet ungefär ^/^ tima, innan 

 de lemnade det. 



Orten, där vi i dag seglade, räknades vara vid 44. 

 gr. 30. min. Lätit, samt 27^. Longit. W. om London. 

 Stormväders fogeln flög här och där öfver vatnet; men 

 kom ej när til skeppet. I dag blefvo vi ej varse nägra 

 sjögräs. Vi sägo här ej andra fiskar, än ofvannämde Pur- 

 poises, dem sjöfolket sökte at hugga med harponer, dä 

 de lupo fram för stammen; men det var ej görligt at räkä 

 dem, emedan de hinte ej matta til, innan desse fiskar 

 voro länga stycket bärt. Eljest var sjöfolkets enhälHga 

 berättelse, at de emellan Europa och de Azoriska Öarna, 

 dem de kallade de Västra öarne, säilän eller aldrig fä se 

 nägon annan fisk, än nyssnämde Purpoises, och fiska för- 

 denskul aldrig efter nägon fisk; men sä snart de hunnit 

 förbi de Azoriska Öarna, fä de pä deras västra sida en 

 ymnoghet fisk, och det af mängahanda slag. Likaledes, 

 skal det vara pä Södra sidan om samma Öar; men ej sä 

 pä den Norra. 



Den 21 Augusti. 



Resan. Vi fingo ännu njuta vär härliga vind. Capi- 

 tainerne och sjöfolket sade, at de aldrig sedt hafvet pä 

 alla dessa orter vi farit fram sä stilla som nu, och än 



