Europa och America. 91 



Den 22 Augusti. 



Resan fullfölgdes med god vind. 



Tecken til väderleken. Capitainerne försäkrade oss 

 KL 12. förr middagen, at innom 24 timar skuUe vi hafva 

 SW. vind. Jag frägade orsaken därtil? de svarade: eme- 

 dan moinen, som synas i SW. vända kanten eller hufvudet 

 för sig mot NO. och tyckas börja stiga upp därifrän. 

 Efter middagen sägo vi en Sjöfogel flyga längt ifrän, 

 samt mot aftonen en annan Sjöfogel, hvilken liknade en 

 Tärna, dock af mörkare färg. Han flög et stycke frän 

 skeppet; men ingen fisk, och intet Sjögräs blefvo vi varse. 

 Det räknades nu, at vi voro halfvägs til Philadelphia. 



Den 23 Augusti. 



Resan fortsattes. När det var stjernklart, sä voro 

 nätterne ej sä mörka, och i synnerhet gjorde Jupiter 

 denna tiden mycken | tjenst för en halfmäne med det starka p- 129 

 sken som han gaf frän sig, at nätterna ofta voro sä Ijusa, 

 som dä manan är i f ylle midt pä himmelen. KL 7. förr 

 m. vände vädret sig til S. och började bläsa nägot mera, 

 dä vi seglade nägot fortare, sä at skeppet KL 11. förr 

 middagen lopp 8. Ängelska mii om timan. KL 12. togs 

 Solens högd, dä vi befunnos vara uti 42 grad. 53 min. 

 Lätit. Om morgonen fick en och annan se nägon flygande 

 fisk, och KL 372 efter middagen fick ock jag första gängen 

 se dem, dä 4 a 5 pä en gäng flugo upp ur hafvet fram 

 för stammen, och sedän öfver vatnet ej längt frän vattu- 

 brynet, til des de äter släpte sig ned i vatnet. Längden, 

 som de säledes flögo, var ungefär sä stor, som en kunnat 

 kasta med en sten. Det gick ock nog fort för dem. Vi 

 fingo dä och dä se nägon Sjöfogel flyga längt bärt ifrän 

 oss; men han var altid allena, sä at vi ej blefvo varse 

 flera foglar följas ät. De syntes vara en art af fiskmäsar 

 med länga och smala vingar. Längre mot aftonen sägo 

 vi 3 a 4 däraf flyga tilsammans. 



