Europa ocJi America. 93 



Toback. Ängelska Sjöfolket brukar pä längt när ej 

 sä mycket Toback, som väre Svenske. Fä af dem röka. 

 Mänge hafva nastan aldrig haft pipan i munnen. Atskillige 

 af Capitainerne, som hela sin tid vistats pä sjön, brukade 

 det aldrig. Om nägra af sjöfolket brukade det, sä skedde 

 det mäst at tugga det samma. 



Den 26 Augusti. 



Resan. Vinden var oss emot, sä at vi endast med 

 loverande mäste hjelpa oss f ram. Om morgonen sägo vi 

 en Stor Taskkräfta, til färgen röd, flyta pä vatnet. Ingen 

 fogel, ingen fisk, intet Sjögräs blefvo vi varse. 



Skepps däckets tvättning. Bäde om mornarna bittida 

 och aftnarna strax efter Solgängen Iät Capitainen bära 

 upp flere ämbare med vatten af det, som pnmpades upp 

 ur skeppet, med hvilket han Iät väl tvätta och skölja 

 däcket. Orsaken, hvarföre detta skedde, var, dels at halla 

 däcket snygt och rent, dels at halla bräderna fuktiga; ty 

 Solens varma om dagarna gjorde däcket helt torrt, hvaraf 

 bräderna torkat tilhopa och ästadkommit, at | däcket sedän p. 332 

 börjat läka, om vi ej sä alt för et hallit bräderna fuktiga. 

 Dessutom som bräderna af en längsam torrka dragit sig 

 tilhopa, och gjordt stora springor; sä hade det skedt, at 

 antingen rägn trängt sig ned igenom springorna, och vätt 

 det som värit därunder; eller ock ästadkommit röta i 

 springorna medelst det vatten och annat som fastnat qvar 

 i dem; hvilket alt nu förekoms. 



Bläcken pä detta skepp voro gjorde af alm. Skifvan 

 däri af Lignum vitce, som sades komma frän Ostindien, 

 och är et ganska härdt trä, hvilket af rägn och väta ej 

 sväller, som är altför nödigt för skifvor: bläckaxeln, som 

 gär genom skifvan, var antingen af agrifolium, eller ock 

 af Iron-Wood. 



Den 27 Augusti. 



Resan. KL 11. förr middagen fingo vi äter en härhg 

 vind, sä at resan nu begynte ä nyo fortsättas med stor 



