Pensylvanien, Philadelphia. 121 



desse gator, utom de bägge, som äro närmast til elfven, 

 gä uti en rätt linea, och skära de förra af de senare 

 vinkelrätt eller ad angulos rectos. Somlige af dem äro 

 stenlagde, andre ej; emedan det för den sandblandade 

 jordmonen skuU, som snart super i sig vätskan, synes 

 vara mindre nödigt. Men den goda inrättningen är, efter 

 Ängelska sät|tet, vid de mästa af dem, at pä hvardera p. 173 

 sidan närmast til husen är gatan til en famns bredd, och 

 ibland mera, belagd med jämna, f Iata och släta stenar, 

 samt stolpar af par alnars längd satte näst därutom til 3 

 a 4 famnar ifrän hvarandra. Nyttan och förmon häraf 

 är, at pä de ä ömsa sidor om gatan närmast husen lagde 

 f Iata stenar gä de, som vandra til fots; men de som rida, 

 eller fara med vagnar, kärror eller andra äkdon, färdas 

 endast midt pä gatan. De ofvannämde stolpar hindra, at 

 ingen med häst eller vagn kan skada dem, som gä vid 

 sidorna inom samma stolpar, utan äro de där säkre bäde 

 för värdslösa Kuskar och äkare, samt för den orenlighet, 

 som hästar, vagnar och kärror kunna stänka frän sig. 

 Rännor under taken, som väl afledas, göra ock vid rägn- 

 väder eller snöens smältning dem som gä därunder fria 

 för olägenhet upifrän. 



Husen äro täcka och sköna, of ta flera väningar höga : 

 nastan alla bygde antingen af tegel eller grästen. De fläste 

 äro af tegel, som släs och brännes förträffeligt strax utan 

 för Staden. Af grästen äro ock ätskilliga upmurade. 

 Denna grästen bestär af en blandning af svart eller grä 

 i vägor gäende skimmer, utblandad här och där, samt 

 mer eller mindre emellan flagorna med en grä lös ganska 

 fingrynig Kalkstens art, samt dä och dä nägot Ijust sand- 

 korn; dock at skimmern är mäst | rädande. Stundom var p- l"^ 

 ock blanningen annorlunda, som längre fram under den 

 11 Oct. skal omröras. Den brytes i ymnoghet här i landet, 

 läter lätt hugga sig, och har den förmon, at han icke 

 fuktar sig vid vät väderlek. Utvald kalk til murning 

 brännes ock här öfveralt. Husen äro täckte med spän af 

 den, som de Svenske kalla Hvita Enen, och de Angelske, 

 Hvita Cedern (Cupressus thyoides Linn. Spec. 1003: 3) 



