Fensy Ivanien, Philadelphia. 143 



Vi besökte i dag ätskilliga af de Svenska, soui här 

 satt sig ned, hvilka mädde mycket väl. En af dem vid 

 namn Anders E-ambo, hade et vackert Stenhus 2 väningar 

 högt, samt en stor trägärd der bredevid. Vi blefvo alle- 

 städs mycket väl fägnade, och vistades öfver följande 

 natten hos nyssnämde Rambo. Vi kunde ännu ej märkä 

 det ringaste tecken til höst, mer än det, at ätskilliga 

 frukter voro mogne; ty i öfrigt stodo alla trän sä gröna, 

 och marken var sä full med allehanda blomster, som här 

 i Sverige vid Midsommars tiden. I kärr och bäckar skälde 

 grodorne hela natten igenom tusendtals, och i gräset 

 höllo Syrssor och Gräshoppor sädant Ijud, at den ena 

 svärligen kunde höra hvad den andra taite. Träna voro 

 ock fulla med fogel-svärmar, de der prälade med marg- 

 falliga sköna färgor, och deras lekande tunga samt gälla 

 Ijud upväckte luften frän alla sidor at härmä deras läte. 

 Trägärdarna, der vi i dag vandrat fram, hade ingen annan 

 stängsel, än läga gärdesgärdar. De voro dock upfyllte 

 med allehanda slags sköna frukter. Vi blefvo i | början 

 halfhäpne, när vär vägvisare steg öfver hägnaden in i en 

 af dessa trägärdar, och samlade at oss ätskilliga behageliga 

 frukter. Annu mera öktes vär förundran, när vi blefvo 

 varse, at ägarne ej en gäng brydde sig om, at vända 

 ögonen pä oss. Vär följeslagare lämnade oss til svar, at 

 de här ej äro sä nogräknade om nägot litet frukt, som 

 pä mänga andra orter i verlden; emedan de hafva en sä 

 stor ymnoghet deraf. Vi märkte sedän mer än ofta, at 

 de i Sverige och Finland äro mycket mera nogräknade 

 om et par rofvor uti rof-landet, än de här om de väl- 

 smakeligaste frukter. 



Den 19 September. 



Dagg. Om natten förut hade det fallit ganska mycket 

 dagg, som jag märkte om morgonen, när jag gick ut i 

 gräset, hvilket var sä vätt, som hade det rägnat om 

 natten. Bladen pä örter och trä voro nu sä väta, at 

 dropparna ej mera kunde sitta pä dem, utan mäste för 



