144 Pensylvanien , Philadelphia. 



deras myckenhet rinna af. Besynnerligt härvid var, at 

 daggen ej allenast satt pä öfra sidan om bladen, utan ock 

 i ymnighet pä den undra. Jag ransakade med flit ganska 

 mänga blan, sä af trä som örter, sä dem som voro högre 

 frän jorden som dem sora voro närmare, och befann det 

 alt lika, sä at undra sidan hade ej stort mindre dagg pä 

 sig än den öfra. Bladen af Verhascum mas latif. lut. C. B. 

 tager jag undan; ty daggen var tämmeligen pä öfra sidan 

 af dem, men föga pä den undra. 



p. 207 Persiker, Applen &c. Hvar Landtman eller den som 



bodde pä landet, väre sig bonde eller hvad, hade gemen- 

 ligen vid sit hus en större eller mindre trägärd, deri ge- 

 menligen voro planterade en myckenhet af ätskilliga slags 

 fruktträn, som Persike-trän, Apple-, Kersbärs- och Päron- 

 samt andra trän, och det af flera sorter. Vid denna tiden 

 voro Persikerne mäst mogna. Uti Europa och i synnerhet 

 i Sverige, är detta en mycket rar frukt, som hälles i stort 

 värde, och ätes säilän af andra, än de Stora och förnäma; 

 men här sägo vi hos hvar bonde hela trägärdar upfyllta 

 med Persike-trän, hvilka nu voro sä fulla med Persiker, 

 at marken ned under dem ofta läg sä öfvertäckt deraf, 

 at vi näppeligen funno et ledigt ställe, der vi kunde sätta 

 foten. En stor del blefvo ock der qvar liggande; ty de 

 orkade ej at förtära en sadan myckenhet. En del fördes 

 til Staden och säldes : en del äts f ärsk, sä af gärdsfolket, 

 som af främmande. En och hvar som kom, hade frihet 

 at gä in i trägärden, och äta sä mycket han ville. En 

 myckenhet af dessa Persiker samlades och gäfves ät svinen 

 til deras föda. Eljest brukade de ock at förvara dem til 

 vintren, som skedde pä det sätt: de klöfvo en Persika i 

 4 delar, kastade bärt stenen, som var uti dem: trädde 

 hvardera delen pä en träd : hängde dem ut pä gärden at 

 torkas i öpna luften och solskenet, til des de voro fuU- 

 torra, dä de togos in, och förvarades sedän i käril til 

 vintern. Men som detta sätt at torka dem ej var sä sär- 



p. 208 deles godt, | i anseende dertil, at rägn ibland vid denna 

 tiden inföU, som skämde och rötte dem, dä de hängde i 

 fria luften; sä brukade andra följande sätt at torka dem, 



