Pensylvanien , Philadelphia. 149 



upsvuUna händer och | en stark sveda och kliande i ögo- p- 

 nen, sä ofta han det minsta rörde dervid. Ja, han hade 

 ej allenast samma olägenhet af denna Bhus, utan ock af 

 et annat species, som kallas Bhus radicans, se Linn. spec. 

 266. hvilken pä längt när ej är sä förgiftig som denna. 

 Han blef sä öfvertygad om dess skadeliga verkan, at jag 

 pä slutet hade svärt före, at förmä honom, at samia frön 

 deraf at mig. Hon skadade honom ej allenast om som- 

 maren, och dä han var svettig, utan äfven om vintern, 

 när bäde han och trädet voro kalla. Häraf läre vi, at en, 

 som i langan tid värit lik som skattfri för des förgift, 

 kan med tiden finna sig likasom naken och blätt för det 

 samma, och förfara deraf samma olägenhet, som den sva- 

 gaste. Hvad mig angär, sä har jag gjort pä mig alle- 

 handa försök dermed. Jag har handterat den pä alt sätt, 

 strukit pä mig dess saft, tälgt och brutit af den, skafvit 

 barken bärt, och gnidit den emellan händerna, luktat 

 derpä, burit den länge i bara handen, och det alt mer än 

 mänga gängor, utan nägon den minsta skada. Men sä 

 fick jag likväl en gäng förfara, at den just icke var aldeles 

 kraftlös pä mig. Jag skar den af midt om en het som- 

 mardag, dä jag var nägot svettig, och bar den mot en 

 half tima i handen, luktade dä och dä derpä. Samma 

 dag märkte jag väl intet nägot särdeles derefter, endast 

 litet om aftonen; men nasta morgon vaknade jag af et 

 starkt kliande pä ögneläcken och rundt omkring ögonen, | 

 som var sä starkt, at jag svärligen kunde halla händerna P- 

 derifrän. Jag slapp det, när jag en god stund badat ögonen 

 i Is-kallt vatten; men hela dagen voro ögonläcken mycket 

 styfva. Mot aftonen kändes äter kliandet litet, men föl- 

 jande morgonen fick jag vid upvaknandet min förra ögon- 

 kläda starkt igen, och blef den med samma bot som förr 

 stillad. Detta varade hvar morgon mot en veckas tid, under 

 det at ögonen voro mycket röda, och ögneläcken stela, 

 sedän försvann det. Samma gäng strök jag en myckenhet 

 af den saft, som flöt af trädet, pä min hand, at det satt hei 

 tjockt derpä. Efter 3. dagar upkommo der fullt med smä 

 blädror eller bläsor; men gingo snart bärt, utan särdeles 



