180 Pensylvanien, Philadelphia. 



fölgt ned med vattnet, och satt sig i botten pä Sjön, eller 

 nu varande dal, är det, som gjordt jorden der sä fet. 

 Sädana dalar, och utskärningar i bärgen, finnes mängen- 

 städs här i landet. En sadan är, som en flod gör här i 

 Pensylvania emellan samma Province och New York, der 

 vatnet löper midt emellan tu bärg, om hvilket de skämtvis 

 säja, at hin häle gjordt det samma, da han gick derigenom 

 härifrän Pensylvania til New York. 6) Hela facies af The 

 blew mountains skola tydeligen utvisa, at vatnet i forna 

 tider stätt öfver dem; ty de äro afbrutna pä särdeles sätt; 

 men de högsta af dem jämna. 7) Da nägon berättat för 

 Indianerne, at musselskal funnits i samma höga bärg, samt 

 at man tyckes hafva anledning deraf, at tro, det Hafvet 

 i forna tider stätt vid samma bärg, och äfven öfver dem; 

 hafva de svarat, at de undra ingen ting derpä, emedan 

 deras förfäder hafva berättat för dem, at vatten i forna 

 tider stätt öfver dessa bärg. 8) Yatnet nti bäckar, strömar 

 p. 261 och floder aftager äfven. | Qvarnar, som blifvit bygde för 

 60. är tilbaka vid bäckar, och dä haft ymnigt vatten 

 största delen af äret, hafva nu sä litet, at de näppeligen 

 kunna gä oftare, än när det antingen rägnat starkt, eller 

 när snön om vären smälter. At vatnet här förminskas, 

 sker af landets upodling och skogens bärtrödning frän 

 det den värit i forna tider. 9) Landet flytter ock sig vid 

 Hafsstränderna längre och längre ut, som sker deraf, at 

 Hafvet continuerligen sköljer och kastar mera och mera 

 sand up til stränderna frän dess djup, och säledes gör en 

 tilökning til landet. Yid alt detta trodde han en ting 

 förtjena upmärksamhet, nämligen, at de musselskal, som 

 finnas längre i Norr inväxte och petrificerade i bärgen, 

 äro sädana, som denna tiden ej kunna finnas eller fäs igen 

 uti Hafvet, som ligger der nedanföre til samma latitude 

 med orten, der desse petrificerade musselskal brytes: man 

 kan ej fä se nägra af samma slag lösa vid Hafsstranden, 

 förr än en kommer ända til Carolina i Söder. Han gjorde 

 häraf inkast, hvad en skal tanka om Burnets mening, at 

 Solen gätt annorlunda för syndafloden än nu: frägade 

 ock, om ej de stora ben, som upgräfvas stundom i Siberien, 



