186 Fensylvanien, Philadelphia. 



sä at skyn om aftnarna är likasom upfyld, hälst pä sädana 

 ställen, som ligga vid Morass och stilla stäende vatten, 

 e. g. vid Maurices River uti Nya Jersey. Invänarena 

 göra da om aftnarna eld utan för sinä hus-dörar, at hindra 

 desse gäster ingängen. De gamle Svenske sade, at här 

 värit ännu mera mygg i forna tider: at de ännu finnas i 

 ganska stor myckenhet ned mot sjökanten vid saita vatnet; 

 at de, som denna höst funnos i Philadelphia, voro mera 

 skadelige, än de vanlige; ty det blef fuUt med smä bulor 

 efter der de beto. I Sverige har jag ej känt nägon 

 olägenhet af myggbett, mera, än at det kliat da de sugit 

 ut bloden; men här, da de beto mig om nätterna, blef 

 ansigtet sä fullt af smä röda knylar och bulor, at jag 

 nastan skämdes gä ut i Staden. 



Gärdesgard. Jag har förut p. 223. nämnt nägot om 

 gärdesgärdarna. Nu fär jag lägga til, at de mästa och 

 snart sagt alla gärdesträdor, som brukades vid gärdes- 

 gärdarna omkring Philadelphia, voro af den röda Cedern, 

 som sades vara et mycket varaktigt trä. I brist deraf 

 togo de antingen den hvita eller svarta Eken. Til gärdes- 

 gärds störar hölts den röda Cedern för bäst. Dernäst 

 p. 270 hvit Ek, och | sedän Castanie-trä, som H. Bartram berät- 

 tade mig. Trä-slagen här kunna ej härda länge ut i 

 jorden. Jag säg et Castanie-trä, som blifvit satt förledit 

 är nytt i jorden til stafver; men var redan til en stor del 

 bärtruttit af den delen, som stätt ned i marken. 



Sassafras-trädet växte här i landet til en tämmelig 

 myckenhet. Det stod här och der i skogar, samt vid 

 buskar och gärdesgärdar nog. Pä gamla äkrar, som nu 

 voro lämnade at öfverväxas med skog, var detta et ibland 

 de första trän, som började komma up, och det mäst til 

 den myckenhet, som Björken hos oss pä gamla Svedje- 

 land. Jordmon, der desse växte, var en torr lös jord af 

 blek tegelfärg, bestod mäst af sand, utblandad med nägot 

 litet lera. Den syntes ock ej vara mycket fet, utan mera 

 mager. En hop ställen pä backar omkring Götheborg i 

 Sverige skulle synas vara nog goda för detta träd; men 

 jag fruktar, at jordmon vore der för fet. Jag säg detta 



