Pensylvanien, Philadelphia. 189 



Castanie-trän likaledes helt fulla med sköna Castanier. 

 Mulbärsträn, Sassafras, Liquidambar, Tulipan-trän, med 

 mänga andra. 



Vinrankor af flera slag växte här öfveralt villa. De 

 klängde sig allestädes up i träden, öfvertäckte dem och 

 hängde med sinä refvor och löf ned pä alla sidor. Jag 

 säg iiuru de ibland hade klifvit up pä Ekar til 5 ä 6 

 famnars högd. Jordmon var här den vanliga, som förut 

 ofta är omtalt, nämligen en lera, utblandad med en mycken- 

 het sand och svartmylla. Enkannerligen syntes dessa 

 villa I Vinrankor, hälst pä nägot qvarlemnadt trä ut pä 

 akrarna, eller i skogsbrynet mot äkrar, ängar och betes- 

 marker. Likaledes vid gärdesgärdar, der de klängde sig 

 pä trän som der växte. När de reste sig högt up i trä- 

 den, blefvo öfversta topparna sä skakade af bläst och köld, 

 at de säilän buro nägon frukt högt uppe; men de, som 

 suto lägre, voro helt fulla med drufvor, hvilka växte under 

 löfven, och voro nu mäst mogna, samt hade en behagelig 

 syrlig smak. Desse drufvor samlades mycket af Landt- 

 folket, som förde dem in til staden at säljas, hvarest de 

 ätos rä sädana, som de voro. Ofta när en kom at hälsa 

 pä nägon, blefvo desse inburne pä et fat eller talrik, at 

 ätas som andra confiturer eller sota saker. 



Svartmyllan syntes icke vara härstädes mycket tjock. 

 Den mylla, som läg öfverst och var svart, var näppeligen 

 af par tums tjocklek. Jag hade tilfälle at se detta bäde 

 der de gräfvit i jorden, som ock pä sädana ställen, der 

 vatnet vid starkt rägn skurit sig ned i jorden, hvilket 

 här var nog allmänt. Den öfra jorden, eller sä kallade 

 Svartmyllan, var af en mörkare, och den nedre derunder 

 af en blekare tegelfärg. Jag har öfveralt, hvar jag rest 

 i America, funnit, at tjockleken af Svartmyllan pä längt 

 när ej svarar emot det, som mängen skulle vela inbilla 

 sig, när en besinnar, at den der pä mänga ställen ej torde 

 vara rörd eller rubbad sedän syndafloden; hvarom mera 

 längre fram. 



Daiura pericarpiis spinosis erectis ovatis. Linn. Flor. 

 Suec. 185, växte i otrolig myckenhet vid alla byar. Den 



