och WiUmington. 191 



ängar emellan dem och vägen. Husen voro somligstäds 

 af Sten, ofta par väningar höga, täkte med takspän af 

 den sä kallade hvita Cedern; men merendels voro de af 

 trä, och i stället för massa hade de strukit ler i sätorna, 

 Spjeld fans ingenstäds, ej eller visste de hvad det var. 

 Bakugnarne voro gemenligen murade litet frän husen, och 

 stodo antingen under öppen himmel, eller hade de skjul 

 öfver sig. Akrarna voro besädde dels med Bohvete, hvilket 

 ännu stod oskurit, dels med Mays, dels med nyss sädt 

 Hvete, dels lägo de i träde. Uppä ätskilliga trän hade villa 

 vinrankor klängt sig up ända til toppen, | och hängde sä 

 ned pä sidorna. Afven voro ätskilliga af dem öfverdragne 

 med Hedera quinquefolia (Linn. spec. 202.), hvilken klöf 

 lika argt, som den andra. Den hade haft en myckenhet 

 af bär i detta är; men de voro nu alla bärta, antingen 

 foglar ätit dem, eller de fallit ned. Smilax laurifolia (Linn. 

 spec, 1030) blandade sig mäst altid här tilhopa med nyss- 

 nämde Hedera, och lindade sig om träden. De mästa 

 bladen pä denna Hedera voro nu röda, men pä Vin- 

 rankorna voro de ännu helt gröna. • De trän, som voro 

 öfverdragne med dessa växter, syntes pä längt häll lika- 

 som der humla hos oss växer, at en lätteligen kunnat 

 misstaga dem för vill-humla. Vallnötträn och Castanie- 

 trän syntes allestäds vid gärdesgärdar, i skogar, och pä 

 backar, samt voro nu f ulia med frukt. Persimon-trän stod 

 äfven allestäds vid vägarna och i skogar, samt voro lika- 

 ledes fulla med frukt, som dock ej ännu var matdugsen, 

 emedan den icke blifvit frostbiten. Litet frän Willmington 

 for jag öfver en bro, bygd öfver en liten elf, som sedän 

 faller i Dellaware, hvarest betaltes 2 pence för häst och 

 Karl i Bropenningar. Vid middags-tid kom jag f ram til 

 Willmington. 



Willmington är en liten stad, belägen ungefär 30 

 Ängelska mii i S. W. frän Philadelphia pä et behagligt 

 ställe och anlagd är 1733. En del af staden är bygd 

 pä den jord, som hörer Svenska Kyrkan til, hvarföre 

 grund I penningar ärligen betales til bemälte Kyrka, hvilka 

 sedän användas dels til Prästens lön,' dels til Kyrkans 



