214 Fensylvanien, Philadelphia. 



uti en liten vall eller uphögning af 2 ä 3 tvärfingers högd, 

 och en god tvärhands bredd. Tjockleken af mullen ofvanpä 

 gängen 1 a 2 tvärfmger. Ofta säg jag stora fläckar pä 

 utmarkerna, soin äro fulla med sädana gängar, hvilket 

 kan skönjas af bankarna, som äro upkastade. När en 

 stiger pä en sadan, faller mullen ned, sä at det är be- 

 svärligt, at gä pä sädana ställen. De göras af en art 

 Mullvadar, dem jag uti et annat verk skal beskrifva. Alle- 

 handa matdugsna rötter äro i synnerhet dess föda. Af 

 en, jag haft fast, har jag märkt följande egenskaper: Han 

 var s ty f väre i benen, och liade uti dem en starkare kraft, 

 än mänga djur, i proportion til deras storlek, äga. När 

 han ville krafsa sig fram, hölt han altid fötterna snedt, som 

 äror. Jag lade min näsduk för honom, da han med nosen 

 började likasom vela böka sig in i den samma. Jag tog 

 strax bärt näsduken, at se hvad han gjort, och da hade 

 han, nastan inom en minuts tid, bärat en stor hop häl 

 pä den samma. De voro borade i den skapnad, som hade 

 man med en pril gjort en hop häl pä näsduken. Pä ask- 

 läcket, hvari han lades, mäste jag lägga flera böcker, 

 annars ly f te han det upp, som ingen ting. Han var mycket 

 argsint, sä at dä nägot läg eller sattes honom i vägen, 

 der han ville fram, bet han djupa gropar deruti. När jag 

 satt mitt pennfoder af stäl för honom; bet han i början 

 312 helt hvast och argt deri; men dä han förnam, huru | härdt 

 det var, kunde jag sedän ej förmä honom at bita, hvarken 

 i det eller nägot annat. Desse mullvadar kasta ej up sä- 

 dana högar, som vara Europeeiske, utan göra endast dylika 

 gängar, som nyss äro omtalte. 



Den 13 October. 



Talgbuske kallades här af de Svenska en art af Porss, 

 af hvilkens bär man fär et slags vax eller talg. Af de 

 Ängelska kallas den dels Candleberry-tree, dels Bayberry- 

 bush, och af Herr Archiater Linn.^us uti dess Spec. plant. 

 Myrica cerifera. Den växer pä somliga ställen ymnigt 

 pä lägländt land i vät-däfvig sandjord, och tyckes den 



