New Jersey. Trenton. 233 



denna Fläck drifva nägon liten handel med de Varor de 

 förskaffat sig frän Philadelphia; men deras mästa inkomst 

 är dels af den myckenhet resande, som beständigt färdas 

 härigenom emellan Philadelphia och New York, hvilka 

 gemenligen fara pä denna lilla stadens jagter emellan 

 Philadelphia och Trenton, och resa sedän pä vagnar, som 

 mäst dageligen afgä frän denna staden til New Brunswig, 

 och gä derifrän tilbaka hit: dels hafva de här sin näring 

 af det myckna köpmans gods, som stundeligen antingen 

 försändes frän Philadelphia til New York, eller ock kom- 

 mer frän New York, och gär til Philadelphia, dä det föres 

 pä vagnar emellan | Trenton och New Brunswig, och pä p. 389 

 jagter emellan Trenton och Philadelphia, varandes det 

 denna stadsens invänare, som härmed mäst sysselsättas. 

 Pä jagten frän Philadelphia til Trenton betales gemen- 

 ligen 1^/2 Skill. Penns. penningar för hvar person, och 

 särskilt för de saker, han förer med sig. Mat och drick 

 häller hvar sig sjelf, eller betalar särskildt derföre. Frän 

 Trenton til Nevv Brunswig betales för hvar person 2^2 

 Skill. och för sakerna särskildt. 



Om Morgonen fortsatte vi vidare vär resa. Landet, 

 der vi nu foro f ram, var dels och mäst tämmeligen jämnt, 

 dels viste sig längsluttande högder. Somligstäds var det 

 beväxt med skog, men merendels tämmeligen bart. Det 

 var ock hela denna vägen sä starkt bebodt, som nägot 

 ställe jag sett i America, dä jag undantager städerna; 

 dock sade en gammal man, som bodde här, och fölgde 

 oss et stycke pä vägen, at han mindes, när icke mera, 

 än 3 hus eller gärdar voro emellan Trenton och Brunswig, 

 hvilket han sade vara för nägot mer än 50 är tilbaka. 

 Vi hade nu, för största delen i dag, ganska stora äkrar 

 pä ömse sidor om vägen. Landet var gemenligen slut- 

 tande emot Söder. Stora Persike- och Apple-trägärdar 

 voro mäst vid hvar gärd, och läg marken mängenstäds 

 öfvertäckt af dessa trans frukt, som til en del blef der 

 qvarliggande at rutna; emedan ingen hant bärga och äta 

 dem alla. Hvar vi foro, kunde vi gä in i trä-gärdarna, 

 och taga bäde hattkuU och fickor fulla med skön frukt, 



