Neiv York. 243 



Pä detta sätt tilredde, äro de ock goda, och sändas äfven 

 sälunda ibland til Westindien och andra orter. Det van- 

 liga sättet, at här äta dem, var, antingen ra med Vin- 

 ätticka, Peppar &c. hvilket sätt dock ej mycket brukades, 

 eller at stufva dem i smör uti en stekpanna, sedän skalen 

 blifvit bärtkastade, eller at steka dem i deras egna skal 

 pä glöd och sä öpna dem, til at äta köttet. En del ko- 

 kade Ostronen i deras egit vatten, hvilket de i ymnoghet 

 Iata frän sig, da de komma i varman, och sades de da 

 smaka längt bättre, än om de kokades i annat vatten. 

 De höUo Ostron härstädes för en mycket hälsosam föda, 

 och hvaraf de sade sig aldrig hafva nä|gon olägenhet, p- -352 

 fast de ock äte dem til en tämmelig myckenhet. Här 

 hölts äfven före, at Ostronen vore bäst i de mänader om 

 äret, i hvilkas Latinska namn finnes bokstafven R, säsom 

 September, October &c. men ej sä goda i de andra. Dock 

 finnes här fattigt folk, som mäst hela äret igenom lefva 

 af dem med litet bröd dertil. De fiskas här omkring 

 New York i saita vatnet til myckenhet, och finnas der 

 förnämligast pä gyttjog botten, hvarest de ligga i gyttjan. 

 Pä sandbotten fäs ej sä mycket. Klippor och stenbotten 

 finnes här ej, der de tagas. Deras skal samlas i stora 

 högar, och brännes til kalk, hvilken af mänga brukas til 

 husbyggnad, fast den dock ej hälles före vara sä god som 

 kalk bränd och kalksten. Pä hitresan sägo vi, vid de 

 gärdar, som lägo när sjökanten, stora högar af Ostronskal. 

 Här vid New-York funno vi mänga äkrar, som nu voro 

 besädde med hvete, upfylta dermed, hvilka dock ännu 

 voro til största delen hela och ej sönderkrossade. När 

 Villarne fordom för Em-opeernas hitkomst bodde ned vid 

 hafskanten, lefde de ganska mycket af Ostron och mnsslor, 

 hvilket de ock ännu göra pä sädana ställen, hvarest de 

 hafva sit tilhäld vid saita sjön, om desse der finnas. De 

 sälde ock mycket deraf ät andra Villar, som bodde längre 

 up i landet. Det ses ännu pä de ställen, der de visst 

 veta, at deras hus fordom stätt, en myckenhet Ostron- och 

 mussel-skal. Man finner häraf, at man ej strax fär sluta, 

 at pä alla de platser i norra America, hvarest pä hög- 



