Pensylvanien. Philadelphia. 281 



Järn fas bäde i denna och de andra Ängelska Pro- 

 vincier här i landet til en ganska stor myckenhet, at de 

 dermed ej allenast tilräckeligen kunde förse gamla Äng- 

 land, utan ock nastan hela Europa; ja, tör hända, större 

 delen af verlden. Malmen är här gemenligen mängfalt 

 lättare at bryta lös i grufvorna, än den Svenska; ty man 

 kan mängenstäds med en järnhacka, järnstör och trä- 

 klubba nastan lika lätt bryta lös denna malm, som man 

 hos oss gräfver en grop i härd jord. De veta der, i mänga 

 grufvor, ej af bärning, sprängning och bränning; dess- 

 utom är malmen ganska lätt-smält. Detta Järn, som nu 

 här i de Ängelska nybyggen i America arbetas, är icke 

 allenast tilräckeligt til alla behof för den otaliga mycken- 

 het af folk, hvaraf desse Colonier redan svärma, och til 

 den myckenhet af skepp de ärligen bygga, utan de förse 

 ock Americanska Oarna härmed, utom hvad de nu börjat 

 föra til Europa. Vid Skepsbyggeri hälles det före vara 

 bättre, än Svenskt och alt annat järn i verlden; emedan 

 det pä längt när icke förtäres sä af saita vatnet, som 

 värt. De trodde sig, oaktad frakten, knnna uti Angland 

 sälja sit järn til ringare pris, än andre Nationer. enkanner- 

 ligen när landet blifver mera bebodt, och folket ej är sä 

 dyrlegt. 



Bärg-lin, eller den Stenart, som Herr Biskop Bro- 

 WALLius uti sit Ar 1739 uti manuscr. utgifna Colleg. Mineral. 

 kallar Amianthus fibris separabilibus molliusculis, finnes här 

 i Pennsylvanien i tämmelig myckenhet. Somlige stycken 

 äro mycket sköra: andre äter tämmeligen sega. Herr 

 Benj. Franklin berättade, at da han för nägra och tjugu 

 är tilbaka var öfver til Ängland, | hade han med sig dit 

 en liten pung, som var spunnen och gjord af det Berg- 

 lin, som finnes här i landet, det han förärte at Sir Hans 

 Sloane. Likaledes hafva de ock här gjort papper af samma 

 sten. Jag hafver fätt af detta papper nägra smä stycken, 

 dem jag förvarat i min Naturalsamling. Herr Franklin 

 sade sig hafva hört berättas, at om detta Berg-lin lägges 

 uti fria luften om vintertiden, och det fär sä ligga i köld 

 och oväder, skal det blifva segare, och mera tjenligt at 



