282 Pensylvanien. Philadelphia. 



spinna af; men huru vida det hade sin grund, lämnade 

 han derhän. Han förtälde tillika om detta Berg-lin en 

 rolig Historia: han hade för nägra är tilbaka fätt nägra 

 stycken der af: lämnat dem at en sin Boktryckare-gesäll, 

 at Iata i Pappersqvarnen göra et ark Papper deraf. När 

 det var färdigt, tog Herr Franklin det samma, kastade 

 det i elden och sade, at det ej skulle kunna brinna up. 

 Gesällen pästod vederspelet; men han blef förskräkt, när 

 han säg Franklin sagt sant. Herr Franklin uttydde da 

 för honom hvad slags Papper det var, dock ej sä tyde- 

 ligen. När Herr Franklin gätt bärt, komrno nägre af hans 

 vänner dit, som kände detta papperet. Gesällen mente 

 nu göra et mirakel för dem, och at sätta dem i största 

 föiundran: han berättar för dem, det han hade et ark 

 papper sä konstigt tilredt, at han kunde kasta det i elden, 

 utan at det skulle brinna upp. De nekade för ro skul 

 deremot; men han pastod, at han hade rätt, och kom det 

 ändteligen til et vad: medan han lagade til elden, smörgde 

 de andre oförmärkt flätt pä hans papper; hvarpä, sedän 

 Gesällen kastat det i elden, började det brinna i Ijusan 

 p. 403 läga. Han blef da helt förvänad, hvilket gjorde, | at de 

 andre ej kunde halla sig för löje, och uptäkte ändteligen 

 för honom hela saken. 



Myror. Uti ätskilliga hus här i staden var en mycken- 

 het af smä myror, hvilka hade sit tilhäll sä väl ned i 

 jorden, som i hai uti muren. Längden af sjelfva deras 

 kropp var just en Iin. Geom. och til färgen voro de 

 antingen svarta eller mörkröda. De hade här samma osed, 

 som pä andra orter i verlden, nämligen, at de drogo bärt 

 Säcker, när de kunde komma öfver nägot. Herr Franklin 

 sade sig hafva anledning at tro, det desse smä kräk pä 

 nägot sätt mäste kunna gifva hvarandra sinä tankar eller 

 ästundan tilkänna, och det för följande orsaker: när nägon 

 enda af dem hittar pä nägot Säcker i skäpet, gär hon 

 strax bärt under golfvet, eller til deras häl, och efter en 

 liten stund kommer en stor hop, som följas ät, och vandra 

 rätt ät skäpet der Säkret är, det de börja släpa bärt. 

 Om en enda af dem räkar en död fluga pä golfvet, och 



