Pensijlvanien. Philadelphia. 283 



rär ej med, at ensam bära henne bärt, löper hon pä stun- 

 den til deras häl, och i en handvänning derefter komma 

 flera af dem pä en gäng och taga kosan ända til den 

 döda flugan, den de släpa bärt. Nägon tid förut hade 

 Herr Franklin haft en liten burk med Sirap som stätt i 

 skäpet, i hvilken en hop af dessa myror smygt sig in, 

 och ätit deraf. När han märkte det, skakade han bärt 

 myrorna, och bandt burken med en smal trä fast vid en 

 spik, som han slog up i taket, at burken hängde derifrän 

 pä träden. Händelsen gjorde, at en enda my ra kömmit 

 at lämnas qvar i burken. När hon ätit sig mätt, och 

 skulle gä bärt, blef hon brydd, at siippa ned pä golfvet 

 derifrän: hon lopp under botten pä burken, | men der- P- 404 

 ifrän var ingen gäng ned. Ändteligen efter mycket ar- 

 bete, fant hon pä, at gä up efter träden til taket, sedän 

 längs efter det samma, och omsider utföre YSigg^n ned pä 

 golfvet. Det var näppeligen en half tima derefter, förr 

 än Stora skäcken af dem kom vandrandes längs efter taket 

 och gerad til träden, sä ned efter den samma och i bur- 

 ken til Sirapen, den de började äta. De höllo pä dermed 

 sä länge nägot af Sirapen var qvar. Imedlertid gick den 

 ena troppen up- och den andra nedföre träden hela dagen 

 igenom. 



Den 12 November. 



Spadom om väderleken i följande vinter. En hederlig 

 Man, som en läng tid vistats här i landet berättade, at 

 han nu i 20 ärs tid nastan beständigt utrönt, det ock 

 andre märkt, nämligen, at väderleken om vintern här- 

 städes gemenligen rättar sig efter den första November 

 st. vet. sä at, om dä är uphälds väder, kommer litet snö 

 och rägn den följande vintren; är det den första November 

 för middagen vackert väder, men efter middagen obe- 

 hageligt, skal början af vintern blifva vacker, men slutet 

 och vären ful, o. s. v. Dylika väderleks spädomar har 

 jag ock hört pä andra orter; men Meteorologiska observa- 

 tioner, utom en sund eftertanka, hafva nogsamt vist dem 

 oändeligen siä felt. 



