Fensylvanien. 289 



til sinä | bon. Vi märkte of ta, de följande vintrar, at da 

 det hade värit blidt väder, och sträng köld skuUe infalla, 

 sä voro Ickornarne en dag, eller sä vid pass, förut, iner 

 än vanligt ute i skogen, dels at äta sig väl matta, dels 

 at förse sig med mat i sinä gömmor och bon under den 

 starka köiden, da de lägo stilla, och icke gingo ut. Man 

 kunde dä, af det man säg dem mer än vanligt vara alle- 

 städs ute pä marken i skogarna, tämmeligen säkert spä 

 och veta förut, när stark köld skulle infalla. Svinen, 

 hvilka altid sä länge marken är bar, gä här ute, och 

 i skogen söka sin föda, göra ofta stor skada at dessa 

 Ickornar, i det de upsöka deras gömmor, och äta up deras 

 vinterföda. Ängelsmän, Fransoser, Indianer, och andre 

 Nation er, som bo här i landet, pläga flitigt spana up dessa 

 deras förräds hus, antingen de dä äro pä marken, eller 

 uti iholiga trän; emedan alla de Nötter, som finnas deruti, 

 äro gemenligen af de utvaldaste, och sädane, som bäde 

 äro fullmogne och derhos nastan aldrig af nägon mask 

 skadde. Sädane äro ock de Olion och Nötter, som Skogs- 

 mössen om hösten här samia tilhopa. De Svenske be- 

 rättade, at när, under den länga vintern, som här var är 

 1741. föll sä mycket snö, at Ickornarne icke mera kunde 

 söka up sinä gömmor, svulto mänge af dem ihjäl. Hvad 

 skada desse som oftast göra pä Maysen är förut omtaldt 

 p. 227. de öda den samma sä mycket mera, som de icke 

 äta up hela kornen, utan endast den innersta och sota 

 kärnan, men skräda bärt alt det andra. Om Vären midt 

 uti April mänad st. vet. dä Ekarne blommade som bäst, 

 säg jag en myckenhet Ickornar sitta uti dem, ibland 5, 6 

 och flere uti et en|da trä, hvilka beto af stjelken litet 

 nedanför blomman, och fälte den ned, antingen de dä äto 

 nägot deraf, eller de samlade det til nägot annat. Den 

 tiden sägs marken helt full med Ekblomster, nedfälte med 

 et stycke af stjelken vid. Härigenom sker, at Ekarne pä 

 längt när ej bära sä mycket Olion til föda för Svin och 

 andra djur, som annars skulle ske, i f ali deras blommor 

 ej blefve sä starkt af dessa Ickornar förstörde. Ibland 

 de villa djur, som här i landet snarast kunna göras tama, 



19 



