Pensylvanien. 297 



ned i jorden, och lefva af det de samlat medan vackert 

 väder värit; dock när det är nägon särdeles varm och 

 vacker dag, komma de stundom f ram. Ibland gräfva de 

 sig genom jorden häl ned til källare, deri Landtmännerne 

 förvara sinä äpplen, dem desse Jord-Ickornar upäta och 

 skämma samt göra sälunda stor skada. Uti Mays-bodar 

 halla de ock ibland illa hus; dock utödas de mycket af 

 kattor, hvilka dels äta dem sjelfva, dels bära dem hem 

 til sinä ungar. Deras kött brukas eljest icke til mat 

 af folk, ej eller nyttjas deras skinn til nägot. Utaf alla 

 Ickornar här i landet är ingen sä svär, at göra tam, 

 som denne; ty fast en ock förskaffar sig honom medan 

 han ännu är helt liten, läter han ändock föga handtera 

 sig med bara händer, innan han bitts hei argt. Gässar, 

 som använda mycken tid med dessa smä djur, sade mäst 

 alle, at det näppeligen var nägon konst, at tämja Jord- 

 Ickorn: ätminstone blef han aldrig sä tam, som de andre 

 slagen. Om | de skola blifva nägorlunda tama, böra de 

 tagas medan de äro helt smä. Somlige bruka halla dem 

 i burar, medan de äro smä och se täcka ut. 



De svarta och röd-bruna Ickornar, hvilka äfven finnas 

 här i landet, skola framdeles omtalas. 



Den 15 November. 



Om morgonen reste jag til Philadelphia. 



Tecken til Orcan, eller en grufvelig storm. Herr 

 KocK berättade bäde i dag, och sedän ofta, at dä han en 

 gäng seglat uti Westin dien med en liten jagt, och haft 

 bland andra om bord en gammal man, som uti en läng 

 tid farit til sjöss i denna verldenes del, hade det händt 

 sig, at dä denne gamle mannen stätt och kastat ut lodet, 

 har han bedt Styrmannen säga ät Herr Kock, at de borde 

 hasta ut med bätarna och folket i dem, at med roende 

 hjelpa under den sakta vinden, pä det de ju förr dess 

 hällre mätte komma til den Ön, hvilken läg fram för dem, 

 emedan de skulle inom 24. timar hafva en stark Orcan. 

 Herr Kock har frägad honom, hvad anledning han haft, 



