New Jersey. Racoon. 305 



de gamlas skänkefat eller skälar. Lukten är dock ej sär- 

 deles. Om Jul- och Nyärsdagen pryddes Kyrkorna som- 

 ligstäds med dess vakra löfrika qvistar. Men en synnerlig 

 egenskap hafver detta trä, som bestär deruti, at dess löf 

 äro som et förgift för somliga Creatur; för andra äter 

 tjenar det til föda. Mängfallig förfarenhet har lärt, at om 

 Far äta af dess löf, blifva de antingen döde, eller ock 

 mycket sjuke, sä at de med möda kunna frälsas. Unga 

 Far fä icke äta mycket deraf, innan de sätta lifvet til; 

 men gamle tola nägot mera. Om ock de äta nägot mycket 

 deraf, sätta de äfven | otvifvelaktigt lifvet til. Samma 

 skadeliga verkan hafver det ock pä kalfvar, hvilka deraf 

 antingen dö, eller svärligen kunna komma sig före. Da om 

 sommaren är 1748. nägra kalfvar hade ätit dess löf, blefvo 

 de ganska sjuke, svälde up, fradgan stod dem ur munnen, 

 och voro de närä at störta; men genom krut och annat, 

 som blef dem ingifvit, kommo de sig ändteligen före. 

 Det är om vinteren, som fären här lupo mästa fara för 

 denna; ty när de hällits inne en tid, och de sedän släppas 

 ut, när det ännu är snö pä marken, äro de mycket snäle 

 efter alt grönt, och säledes svärligen kunna halla sig frän 

 at äta deraf. Det har ock skedt, at da hästar, oxar och 

 kor kömmit at äta af dess löf, hafva de äfven blifvit 

 mycket sjuke, fast de dock icke dödt; dock trodde mäst 

 alle, at om ock desse stora Creatur ätit nägot mycket 

 deraf, skulle de svärligen kunnat undvika en hastig död; 

 ty det har märkts, at bara de ätit nägot litet af dess löf, 

 hafva de begynt mä illa. Men deremot äro dess löf en 

 föda för Hjortar om vinteren, dä snö ligger pä marken, 

 och de icke kunna hafva nägot annat til uppehälle; der- 

 före finnes ock, om de den tiden skjutas, at deras tarmar 

 och inelfvor äro fuUe med dessa löf. Härvid har äter 

 märkts det som synnerligt, at när samma inelfvor blifvit 

 kastade för hundar, och de ätit upp dem, hafva de deraf 

 blifvit helt yra, eller som drukne, och ibland sä sjuke, at 

 det sett ut som de skulle sätta lifvet til; men folk, som 

 ätit sädana Hjortars kött, som haft dessa löf uti sig, hafva 

 ej kändt nägon olägenhet deraf. At et slags Foglar, som 



20 



