New Jersey. Racoon. 309 



derföre injölka nu 4 kor ej mera, än fordora en. Det är 

 ej svärt, at finna igen orsakerna dertil: 1. uti Gubben 

 Helms barndom var detta landet ganska glest bebodt. 

 Här fans da näppeligen en tionde del sä mycket boskap, 

 som nu; följakteligen hade en ko allena da sä mycken 

 föda och bete, som 10 nu. 2:o mästa delen af gräsarterna 

 (Graynina) här pä orten äro annuella, det är, de växa ej 

 flera är i rad af samma rot, som de fläste af vara Svenska, 

 utan de skola hvart är | sä sig, da altid det samma ärets 

 ständ om hösten dör ut; när nu desse genom den myckna 

 boskapen hindras at sada sig, genom det de ätas up, innan 

 de fä blomma och bära frukt, sä är ej underligt, at af 

 gräsarter det ena sträet stär här, det andra der, pä fält, 

 backar och betesmarker här i landet. Detta är ock or- 

 saken, hvi resande hafva nog svärt at med egen häst 

 komma fort bäde här i New Jersey, Pennsylvanien och 

 Maryland, enkannerligen om vintern; emedan de fä Gra- 

 mina eller gräsarter, som der vuxit, smäningom blifvit 

 mer och mer utödde af boskapen, innan de fätt fröda sig. 

 Men längre mot Norr, som i Canada, finnes nog af de 

 gräsarter, som kallas Gramina perennia. Säledes har här 

 i landet den allvise Skaparen gifvit ät de Norra orter 

 ymnigare gräsarter af de ständigt varande (Gramina 

 perennia): emedan invänarena för de länga vintrar skull, 

 behöfva mera hö til foder ät sin boskap; men deremot 

 meddelt dem sparsamt uti de längre til Söder belägne 

 Landskap; emedan Creaturen kunna der gä ute mäst hela 

 vinteren. För samma orsak skul hafva ock mera eftertänk- 

 samme Hushällare uti Pennsylvanien lätit förskrifva sig 

 höfrö af Graminihus pere^inibus frän Angland och Europa, 

 samt sätt dem här pä sinä ängar, hvarest de synas nog 

 vela trifvas. 



Persimon {Diospyros Virginiana Linn. spec. 1057.) 

 eller af de Svenska sä kallade Mispelträdet växte här nog 

 allmänt. Jag har förut p. 200 och 255 talt om detta 

 trädet; nu vii jag lägga nägot til. Somt af des frukt 

 började nu blifva mogen och mat-dugsen. När den sent 

 om hösten blifver väl mognad och frostbiten, ätes den | 



