Inledning. VII 



det svar en af irokesernas höfdingar enligt Kalms berät- 

 telse gaf guvernören i New York Hunter, da han med- 

 delade drottning Annas vilja att förse irokeserna med 

 kläder för deras kroppar och med ett antal präster för 

 deras själars klädande genom evangelii predikan. Höf- 

 dingen tackade för de stätliga och vackra kläderna, ,;men 

 hvad predikanterna vidkommer, sä har hos dem förut 

 värit sädane och sädane, hvilka i stället för att predika 

 deras gudeliga religion lärt dem att dricka, att bedraga, 

 att lefva inbördes i oenighet; ty att fä mycket skinn- 

 varor, hade de fört mycket brännvin med sig, därmed de 

 fyllde villarna och bedrogo dem. Han bad guvernören 

 taga bort dessa präster frän dem, jämte en hop andra 

 europeer, som vistades bland dem; ty förut, innan desse 

 kommo tili dem, voro villarne ett ärligt, nyktert och men- 

 löst folk, men nu blifva de snart alla skälmar. Förut 

 hade de fruktan för Gud; men nu tro de snart att ingen 

 Gud är tili." Nägra järnsmeder i stället för prästerna, det 

 tyckte indianhöfdingen vara pä sin plats (s. 151). 



I allmänhet bedömer Kalm välvilligt förhällanden och 

 personer. Sä mycket skarpare ter sig därför det omdöme 

 han fäller om de europeiska kolonisternas sätt att sköta 

 jordbruket i Amerika (s. 100 ff.). ,;Äker, äng, skog, bo- 

 skap m. m. handteras här mest öfverallt med lika värds- 

 löshet, sä att den eljest i dessa hushällsgrenar sä vida 

 och längt komna engelska nationen ej tyckes här kunna 

 kannas igen", säger han. Europeerna, lika litet som tidi- 

 gare indianerna, brydde sig om att bearbeta och göda 

 den jungfruliga och utomordentligt bördiga jord de här 

 funno framför sig. De odlade den tills den var utsugen, 

 förvandlade den därpä tili betesmark, höggo därpä ned 



