Nya Jersey. RacooTi. 39 



sticka up ur jorden. Dess blan lämnas om sommaren af 

 kreaturen oätna. Dr. Golden berättade, at han i sjukdo- 

 mars botande har betjänt sig af denna til alt det samma, 

 som annars brukas ariim vulg. i synnerhet mot skörbjugg 

 &c. Svenska namnet liar hon fätt däraf, at Björnarne om 

 vären, da de först komma ut frän sinä vinterqvarter, äta 

 henne gärna. Hon är nog allmän i hela Norra America. 



Draba verna växte i myckenhet här i landet, och bör- 

 jade nu at blomma. 



Verairum album, Linn. eller Hellehorus allms, flore 

 subviridi, C. B. växte nog allmänt öfver hela Norra Ame- 

 rica uti kärr och pä längländta ställen. De Svenske, som 

 här bodde, kallade henne däck, däckor, däckrötter; emedan 

 barnen plägade göra däckor af liennes stjelkar och blan. 

 Af de Angelska lieter hon Itchvveed, item Ellebor. Hon 

 är en förgiftig Ört. Därföre fär hon ock | altid sta orörd p. 48 

 och oäten af boskapen, som ej vägar sig pa henne; dock 

 sker ibland, at kreaturen först om vären, da betet gemen- 

 ligen är mycket magert, Iata bedraga sig, at äta af däc- 

 kornas täcka gröna och breda blan, som hei tidigt skjuta 

 up; men en sadan mältid kostar dem ock ofta lifvet. Bäde 

 Fär och gäss hafva härigenom omkommit. Med hennes 

 rot förvaras den nyss planterade Maysen för glupska 

 foglars öfverväld, hvilket sker sälunda: dess rötter kokas 

 1 vatten, hvaruti sedän det fätt väl kalina, Maysen sättes 

 i blöt natten öfver, därefter utplanteras han pä vanligt 

 sätt, och dä Mays-tjufvar, kräkor eller andre för Maysen 

 skadelige foglar, vela pata och placka up de utsädda 

 kornen, blifva de af et eller par korn sä yre i hufvudet, 

 at de tumia öfver ända, hvaraf de andre blifva rädde, och 

 väga sig ej mera dit. Dä de äter, som smakat pä kornen, 

 kömmit sig litet före, hasta de sig strax frän Ma\^s-landet, 

 och fä mera ingen lystnad, at ä nyo aflägga där besök. 

 Vid det Maysen sä tilredes, bör man vara noga sorgfällig 

 om, at ej nägot kreatur fär smaka af de stöpta kornen: 

 dä höns eller ankor fä et eller par korn däraf, bhfva de 

 ganska sjuke; och om de fä tilfälle, at äta mera, somna 

 de sä in, at de glömma ofta bärt, at mera vakna up. Dä 



