Nya Jersey. Racoon. 55 



sina bätar vid de Svenskas hitkomst af tjocka trän, ut- 

 holkade dem först med eld, skrapade och gjorde dem 

 sedän släta med sina sten-yxor, som förr är sagt. 



Väderlek och dess ändringar. Pä minä frägor om 

 väderleken och dess ändringar, utlät han sig sä, at han 

 tyckte, at väderleken nu är mäst den samme, som han 

 var i hans barndom: at det ibland nu stormar hka mycket, 

 som da: at somrarna nu äro ibland mer, ibland mindre 

 varme, och sä var det äfven da: at vintrarne äro ibland 

 nu sä kalle och länge som da, samt at ibland nu faller 

 lika mycket snö, som i hans unga är; dock utaf alla 

 kalla vintrar han mindes, sade han sig tycka, at ingen 

 värit sä sträng, som den, hvilken inföll näst efter den 

 sommaren, dä de Svenske Prästerne Mag. Rudman och 

 BiöRCK kommo hit. De anlände til Pensylvanien vid slutet 

 af Junii mänad, styl. vet. är 1697, och den nästföljjande 

 vintern var här sä ovanligt kali, som ofta nämnes i denna 

 ortens Almanackor, är äfven omtalt i Andra Tomen p. 436. 

 af denna Resa; ty dä var floden Dellaware sä belagd med 

 is, at gubben sade at han kört mänga lass ho öfver den 

 sarama vid Christina, och pä mänga ställen ännu längre 

 ned körde de trygt däröfver. Han kunde icke päminna 

 sig, om nägot djur frusit ihjäl af mycket kalla vintrar, 

 undantagandes boskap i dessa senare ären, som värit 

 magre, och om vintern haft intet hus at vara nti. Om 

 sommaren rägnar nu gemenligen icke mer eller mindre 

 än dä, undantagandes, at de sista ären värit tarra somrar. 

 Han kunde ock ej annat finna, än at lika mycket vatten 

 var denna tiden i bäckar, äar, elfvar och träsk, som for- 

 dom; men at mäst öfveralt vid brunnars gräfning finnes 

 ostron-skal djupt ned i jorden, det sade han vara en all- 

 raänt bekant sak. 



Om de Svenske fordom haft frossa, Pleuresie? — 

 Gubben trodde, at de i hans barndom haft frossan, bäde 

 sä svär och ofta, som nu; men at en ej kunde sä finna 

 eller tycka, at det var dä sä mycket, emedan här var den 

 tiden litet folk. Han var ej ännu fullväxt, dä han fick 

 frossan om sommaren, och mäste dragas med honom alt 



69 



