Nya Jersey. Rapaapo. 87 



ut. De lukta väl nägot, men jag kan ej säga, at det är 

 sä särdeles angenämt; dock förtjäna de väl för sin för- 

 träffeliga vackra färg et rum i en örte- och blomster-gärd. 

 Uti Linn. Spec. p. 150. kallas de Azalea foliis ovatis, co- 

 rollis pilosis, staminibus longissimis. 



Räg-ax viste sig i dag första gängen för detta är. 

 I gamia Sverige komma E-äg-axen fram vid Erichsinässan 

 efter gamla stj-len. I Nya Sverige försäkrade de sig, at 

 altid fä blifva varse Räg-ax i April mänad, efter samma 

 styl, Vären mä dä vara sä sen hon nägonsin vii; dock fä 

 de det ena äret Eäg-ax bittidare i April, et annat senare. 

 Denna Vär räknades öfveralt för en af de senfärdigare. 



Mantes-Kor kallades af de Svenska den art af grodor, 

 som uti 10 Edition af Herr Archiat. och Ridd. Linn.^i 

 Syst. nat. T. I. p. 213. kallas Raiia hoans. Hvadan de 

 Svenske tagit detta namnet, kunde de ej säga; men trodde 

 dock, at de först länt det frän det Vilska spräket. De 

 Ängelske kalla den Bullfrog, d. ä. oxgroda, et namn tagit 

 af deras läte: somlige af de Svenska bruka dels det 

 Ängelska namnet, dels öfversätta de det pä Svenska, och 

 kalla dem oxgrodor. Jag fick i dag bäde höra och se 

 dem första gängen. | När jag kom ridandes, och hörde p- m 

 framför mig et rämande, visste jag ej annat, än at det 

 var en tjur, som stod pä andra sidan om en vattu-dam i 

 buskarna, och där uphof sin röst; emedan jag dä ej pä- 

 minte mig denna grodan; dock tyckte jag, at denne oxen 

 hade et hesare Ijud, än vanligt är. Imedlertid sattes jag 

 i nägon fruktan, säsom det hade värit en arg och folk- 

 ilsker tjur, fast jag säg ingen. Jag förblef ock i den 

 tankan til par timar därefter, när jag kom at tala om 

 ox-grodorna med nägra Svenska, dä jag strax päminte 

 mig, at det var en af den boskaps-hopen, som sä väldigt 

 rämade, dä jag kom resande; emedan desse Svenske be- 

 rättade mig, at här funnos nog af dessa Mantes-kor i 

 dammen. Jag anstäldte sedän där en stark jagt efter dem, 

 til dess jag fick nägra fast. Af alla slags grodor här 

 finnas är detta störst. Mot hösten, sä snart väderleken 

 blir nägot sval, sades, at de gräfva sig ned uti gyttjan 



