Nya Jersey. Rapaapo. 



nytta visste de af dem. Denna är beskrefven och med 

 lefvande färgor afmälad. uti Herr Catesbys Nat. Hist. of 

 Carol. Voi. II. p. 72. under namn af Rana maxinia Ameri- 

 cana aquatica. 



Hvita Enen är et träd, som af de Svenska här sä 

 kallades, och växte här och flerestädes i sanka kärr. Til 

 stamnen ser det mäst sä ut, som en af vara gamla stora 

 raka Enar i Sverige; men dess barr eller löf äro skilde, 

 och inuti är trädet hvitt. De Angelske kallade det White 

 Cedar, det är, hvit Ceder; emedan det stär grönt om 

 vintren, och bräder däraf gjorde likna dem af Ceder; 

 men intetdera namnet är rätt: ty detta trädet är en art 

 af Cypress, hvarföre Herr Miller uti dess Gardeners Dicto- 

 nary nämner det CypressusAmerica7ia,h'uct\imm\mo; och 

 utaf Herr Arch. och Eidd. Linn^eus i dess Spec. plant. 

 p. 1003. kallas det: Cupressus (thyoides) foliis imbiicatis, 

 frondibus ancipitibus. Hon växer altid i helt väta och 

 sanka kärr, sä at en har svart at komma IVam ; ty där är 

 gärna fuUt med vatten imellän tufvorne. Desse Cypress- 

 trän stä där sä väl pa tufvorna, som i sjelfva vatnet. 

 Här växte de hei tätt den ene vid den andra, med raka 

 stammar samt nog tjocka och höga; men de voro redan 

 här tämmeligen uthuggne. Pa andra ställen där de fätt 

 växa i frid, äro de gemenligen sä höge och tjocke, som 

 p. 115 de största Furor. De behälla sinä grö|na barr eller löf 

 bäde vinter och sommar. Nedra delen af stammen är pä 

 de stora qvistlös. De kärr där de här växa kallas af 

 Ängelsmännerna Cedar-Swamps. Sädana Cypress-kärr fin- 

 nas pä mänga ställen här i Nya Jersey; äfven pä nägra 

 ställen i Pensylvanien, samt somligstäds i Nya York. Dess 

 terminus ultinms eller sista ställe at Norr, som de märkt, 

 at hon växer, är vid Goshen uti Nya Yorks Province, 

 ungefär vid 41 grad. 25 min. Lätit. Bor. som Doctor 

 CoLDEN mig berättade; ty Norr om besagde ort skola de 

 ej mera finnas växa vildt. Denne sä kallade hvita Enen 

 är här pä orten et af de trän, som längst stär emot röta, 

 och är det i sädant afseende härdigare da det fär vara 

 of van jord, än i jord; därföre, brukas det ock til mänga- 



