Nya Jersey. Racoon. 105 



han henne uti en äng. Hon at i synrierhet med begär 

 väpling, bladen af Hickery, bladen af Andromeda panicu- 

 lata, Geranium macidatum. Afven hölt hon til godo grod- 

 blad, gräs och ätskilliga andra växter. Mannen sade sig 

 sälja dessa at Herr-folk i Philadelphia, hvilka sände dem 

 som rariteter til andra orter, och hade han fätt 25, 30 a 

 40 Skillingar Pensylvaniee mj^nt för stycket, alt som han 

 rakat köpman til. De villa Hjortars föda om sommar- 

 tiden är gräs och hvarjehanda örter; men om vintren, da 

 de ej hafva dem, äta de ändarna och knopparna af unga 

 telningar och qvistar, som växa i skogen. At de om 

 samma vintertid utan fara äta Skedträ (Kalmia latifolia), \ 

 som dock är en död för andra Kreatur, är sagt Tom. 2. P 134 

 p. 432. I den länga och kalla vintren, som börjades här 

 med mycken stränghet den 19 December 1740, och varade 

 til den 13 Martii 1741, alt efter gamla stylen räknat, da 

 det ock föll sä mycken och djup snö, funnos Hjortarna pä 

 flera ställen ligga döda i snön, enkannerligen längre iip 

 i landet, där snön var djupare. Om det da skedt däraf, 

 at snön var sä mycken och djup, at de icke kunde komma 

 fram och utur honom, eller ptt köiden var för stark och 

 längvarig, eller i brist af föda, visste ingen säga. Lika- 

 ledes berättade gamle män, at da här föll är 1705 den 

 myckna ovanliga snön, som omtalas i Almanachorna för 

 dessa orter, och som var öfver half annan Svensk aln djup, 

 kom hit ned otrohgt mycket Hjortar, hvilka sedän i 

 myckenhet funnos döde i skogarna; emedan snön var sä 

 djup, at de ej kunde komma fram. En stor hop foglar 

 funnos ock dä döde. Uti Matsong kom en Hjort samma 

 vinter hem til husen, där de fordrade boskapen, och at 

 af hoet tillika med dem. Hungern hade sä tamt honom, 

 at han strax vardt helt tam, och lop ej uudan för folket. 

 Han gick sedän en läng tid hemma hos dem, som et annat 

 hemtamt djur. Alle gamle berättade, at det i deras barn- 

 dom värit här i landet mängfalt mera Hjortar, än nu för 

 tiden. Det var dä ej ovant, at fä se 30 eller 40 af dem 

 i en hop. Orsaken til deras förminskning är förnämligast, 

 at landet sedän blifvit starkt bebodt, skogarne bärthuggne, 



