Imellän Nya York och Alhany. 127 



sädana ställen, där den kunnat finna minsta motständ. 

 Häraf torde komma, at en del floder löpa i sä mänga 

 krokar, bäde pä fält af bara ren jord, som ock där bärg, 

 hällar och stenar ändra deras gäng. Men sä lärer en del 

 fä leda sin första tilkomst ända frän sjelfva skapelsen, 

 och tyckes lika som Den allvise Skaparen da utstakat 

 för dem, hvad väg desse vatten skulle taga; emedan det 

 vSynes fordras nägot mera därtil, än en blott händelse af 

 vattnets utbrytning. Til detta sena | re slaget torde denna p- 162 

 Hudsons Elf kunna föras: dess likasom utmärkte gäng, 

 och dess synnerliga bräddar pä somliga ställen, kunde ej 

 annat, än upväcka hos mig förundran. Hon gär ifrän et 

 godt stycke ofvanföre Albany ända ned til Nya York i 

 det närmaste i en linea recta, frän N. til S. hvilket gör 

 en längd af vid pass 160 Ängelska mii, om ej mera; ty 

 de smä bukter, hon ibland gör, hafva sä godt som ingen 

 ting, at betyda. Pä flera ställen imellän Nya York och 

 Mbany komma ryggar af ganska höga bärg, som stryka 

 i en sträckning frän W. til O. Det synnerhga härvid är, 

 at desse höga bärgsryggar stryka fram orubbade och oaf- 

 skurne, ända til dess de komma til denna floden; men 

 just, vid honom skäras de tvärt af, och det ofta sä, at 

 deras sidor stä vid och uti floden lodrätta. Här lämnas 

 dä en öpning eller gap af den vidd eller bredd, som flo- 

 den gemenligen öfver alt är; men strax pä andra sidan 

 om floden tager samma rygg eller ked af bärg emot, och 

 fullföljer i samma väder-strek orubbad sin kosa. Det 

 som ännu förtjänar at märkas, är, at uti förenämde gap 

 eller öpning, som för vattnet blifvit lämnad, är floden lika 

 djup som pä andra ställen, ja, ibland djupare. Det är 

 förundransvärdt at se, huru bräddarne eller sidorne af 

 Elfven pä de ställen, där desse bärgsryggar stryka fram, 

 bestä ofta af ganska höga perpendiculaire bärg; och tyckes, 

 at om ej desse öpningar af Naturens HERre blifvit här 

 lämnade, hade hela det ofvanstäende landet mäst stanna 

 under vatten; ty desse bärgsryggar hade dä som flera 

 dammar, den ena ofvanför den andra, hindrat alt vattnets 

 aflopp. Hvi skal denna floden i sä läng sträckning gä sä 



