Alhany. 131 



lilla Staden syntes dock ej ned til floden. Deras nu va- 

 rande Präst liette Hartvich, och förstod nägorlunda Svenska; 

 emedan han värit en tid i Götheborg. 



KL 2 e. m. började äter bläsa up frän Söder, da vi 

 med en härlig vind fingo vidare fortsätta vär resa. Lan- 

 det pä ö. sidan om floden var högländt merendels af bara 

 jord, mäst öfver alt ganska väl upbrukadt; ty här viste 

 sig vackra äkrar, välbygde gärdar, sköna Äppel-trägärdar. 

 Pä W. sidan var ock landet nägot högländt; men ännu 

 pä de flästa ställen med skog öfvervuxit, endast at jag 

 här och där, fast säilän, blef varse nägon liten plantation 

 eller nybygge. Elfven var pä de mästa ställen öfver en 

 Ängelsk mii bred, och gick in linea recta til Norr, sä at 

 vi ibland ej kunde se ändan af den fram för oss. 



Den 13 Junii. 



Vi fortsatte vär resa med en behagelig vind hela 

 den föregäende natten, sä at jag da ej hade tilfälle, at 

 se, huru landet säg ut. Om morgonen KL 5. sades vi 

 hafva endast 9 Ängelska mii fram til Albany. Landet ä 

 ömse sidor om floden var lägländt, mäst med skog beväxt, 

 endast at här och där var nägot litet nybygge. Ned vid 

 sidorna af Elfven lägo väta starr-ängar; och i den här 

 och där smä holmar. Inga bärg blefvo vi varse. Vi skyn- 

 dade sälunda med vär resa ända til Albany, och hade pa 

 ömse sidor om floden merendels lägländt land, dock ju 

 närmare vi kommo Albany, ju mera iipodladt. Här sägo 

 vi öfver alt vara brukligt, at hafva Hö-stackar med skjul 

 pa, det de kunde lyfta up och ned, sädana, | som äro be- p. 168 

 skrefne i denna resas Tom. 1. p. 224. 225. samt ock i 

 denna Tome p. 58. Husen, som da och dä syntes, voro 

 dels af Sten, dels af trä. Elfven säilän öfver et musquet- 

 skätt bred, samt bankar här och där uti den samma, sä 

 at den mätte vara nog kunnog, som med en jagt skulle 

 hitta här vägen; emedan man nu mäste segla vid den 

 ena sidan, nu vid den andra. Ändteligen kommo vi om 

 morgonen kl. 8. lyckeligen fram til Albany. 



