Imellän Alhany och Saratoga. 159 



föll somligstäcls ganska starkt emot oss, at karlarne hade 

 nog arbete, at staka sig up för den samma. Elfs-backarne 

 voro allestäds af jord, somligstäds mycket liöge och brante. 

 Landet bredevid dels upodladt, dels skogväxt. Elfvens 

 bredd merendels par byss-skätt. 



Sturgeons eller Störjor finnas i denna Elf til stor 

 mj^ckenhet. Vi sägo dem hela dagarna kasta sig högt nr 

 vatnet up i vädret; men än mera gjorde de detta mot 

 aftnarna. Väre vägvisare, och de som här bodde, berät- 

 tade, at om vintren synas här inga af dessa Sturgeons, 

 utan at de alle sent om hösten gä härifrän ned för floden 

 til Hafvet, och om Vären komma äter up ingen, förblifva 

 sä här hela sommaren. De sades uppehälla sig här i flo- 

 den hellre pä grundt än djupt vatten, hvilket ock kom 

 tämmeligen öfverens med det vi här märkte, nämligen, 

 at vi säilän sägo dem hoppa up ur vatnet annorstäds, än 

 där Elfven var grund. Deras mat sades i s\^nnerhet vara 

 hvarjehanda slags Conferuce, som i ymnoghet växte här, 

 somligstäds pä Elfs-botten; ty dä en fängad Sturgeon 

 upskärs, skal gemenligen finnas magen full af besagde 

 ört. Bäde Indianer och de Holländare som här bo, fiska 

 flitigt efter dem. Vi sägo nu alla nätter under vär resa 

 pä och vid denna Elf ätskilliga bätar, som med Ijuster 

 fängad e dessa Fiskar. Törf veden härtil togo de hälst af 

 den här sä kallade svarta Tallen eller Furun. Ehuru detta 

 var den tiden pä äret, dä nätterne äro kärtast, voro de 

 dock pä en sä längt til Söder belägen ort ganska mörke, 

 säsom i Augusti mänad hos oss. Denna flodens stränder 

 lägo mängenstäds bäde i dag, och de följande nog f ulia 

 af sadana Störjor, som vid Ijustringen väl fätt sin bane; 

 men dock sluppit undan, och sedän dödt. I den starka 

 Solvärman gäfvo de frän sig en odrägelig stank. 



Indianer. När vi kommo längre up ät Elfven, fingo 

 vi se et af Indianernas Qvinfolk sitta | med sin gässe i 

 en bät gjord af bark, och en annan Indian gä och vada 

 öfver Elfven med en stor bark-myssa pä hufvudet. En ö 

 läg i Elfven strax bredevid, där en hop af desse Villar 

 nu uppehöllo sig för Störje-fiskeriet skul. Vi gingo dä 



n. 208 



•204 



