Imellän Alhany och Saratoga. 161 



skinn eller Vilsk hampa, därpä de infäste pä ätskilligt 

 sätt Americanska Igelkottars taggar, dem de färgat svarta 

 eller röda, eller lätit vara hvita. 



Emot aftonen reste vi därifrän til en gärd, som lag 

 vid Elfven, och där endast en enda man var nu vistande, 

 at se efter Maysen, och det de sätt; emedan Folket efter 

 Kriget ej ännu hunnit flytta dit. 



Kräfvetor, aldeles af samma Species, som vara; men 

 smärre, funnos här i smä bäckar. De Holländare här 

 bodde, ville dock icke äta dem. 



Den 23 Junii. 



Indianer. Om morgonen väntade vi länge efter de 

 Indianer, som lofvat komma, och accordera med oss, at 

 ga med oss til Fort Anne, och där hjelpa til, at förfärdiga 

 en bät af bark | eller näfver, med hvilken vi vidare kunde p- "^06 

 fortsätta vär resa. Kläckan 8 vid pass kommo ändteligen 

 3:ne karlar. De hade pä vanligt sätt beksvart och kärt 

 klipt här, Ijusgrä vepor om axlarna, en skjorta, som hängde 

 ned öfver lären, klutar eller skinnstycken lindade om% 

 benen och en del af lären, i stället för strumpor, ingen 

 hatt eller myssa, inga byxor. Tvänne af dem hade malat 

 öfra delen i pannan samt bägge kindbenen röda med 

 Cinober. Om haisen hade de et band, hvarifrän hängde 

 fram pä bröstet en liten pung, däri de förvarade sin tälg- 

 knif. De samtyckte ändteligen, at komma med oss för 

 30 Shillingar; men ändrade längre in pä dagen sin tanka, 

 och fölgde bärt med en annan Ängelsk man, som tubbade 

 dem med sig, och gaf dem mera, sä at vi ej fingo nägon 

 med oss pä denna resa. De voro dock sä upriktige. at 

 de kommo och buro tilbaka de 15 Shillingar, som vi 

 gäfvo dem pä handen. 



Yärt sista natt-qvarter var ungefär 10 Ängelska mii 

 frän Albany. Under det sista och nyss slutna Kriget 

 hade alt folket flytt därifrän til Albany; emedan de 

 Franska Indianer slogo ihjäl, eller togo til fänga och förde 

 til Canada alt det folk de kunde öfverkomma: brände 



11 



