168 Fort Nicolson. 



görligt, at draga sig up. Vi mäste därföre lämna vär 

 Canoe här, och bära vara saker med oss öfver land, genom 

 en ovägad skog och vild ödemark ända til Fort Anne vid 

 an Woodcreek, som var en väg ungefär af 7 eller 8 

 Svenska mii, hvilket ej ringa mattade oss i denna starka 

 hettan. Pä somliga ställen hade vi ej annan utväg at 

 p. 215 hjelpa oss öfver | djupa äar, än hiigga omkall höga trän, 

 som växte pä stränderna, och. fälla dem öfver än, samt 

 pä dem hjelpa oss öfver huru vi kunde. Landet, där vi 

 hela denna efter middag vandrade fram, var mäst jämt, 

 litan bärg och stenar, allestäds öfverväxt med hög och 

 tjock skog; öfveralt lag fuUt af stora nedfallna trän; 

 emedan skogen här kom ingom til nytta. Om följande 

 natten lägo vi i skogen, och voro nog plägade af Mygg, 

 Knott, Skogs-löss, samt sofde i stor frnktan för allahanda 

 ormar. 



Den 26 Junii. 



Om morgonen bittida fortsatte vi äterigen vär resa 

 genom skogen längs vid stränderna af Hudsons flod. Här 

 var väl en gammal väg, som gick up til Fort Nicolson; 

 men den var nu sä igenvuxen, at vi hade svärighet at 

 finna den. Hallon funno vi i myckenhet pä somliga 

 ställen, hvaraf en del redan voro mogne. 



Fort Nicolson var den ort pä O. sidan om Hudsons 

 Elf, där i forna tider stätt en trä-fästning. Vi kommo hit 

 litet förr middagen, och hvilade oss här en stiind. Ända 

 til början af sista Kriget bodde Öfversten Lydius här, 

 hvilket skedde mäst därföre, at han desto bättre mätte 

 kunna drifva handel med de Franska Indianer; men uti 

 Kriget brände de up hans hus, och togo hans Son til 

 fänga. Fästningen hade här legat pä et jämt ställe; men 

 var nu alt med smä skog öfverväxt. Den har blifvit 

 upbygd är 1709 i Drottning Annas Krig med Fransoserna: 

 fätt sit namn af den da varande käcka Angelska Gene- 

 216 ralen Nicolson: var ej nägon rätt Fästning, utan me|ra 

 en Magazine för Fort Anne. När är 1711 Angelska 



