172 Fort Anne. 



en vii hafva bäten. Vid hvardera ändan af denna ristade 

 linea afskäres barken rundt omkring stammen, at den sa 

 mycket lättare mä lossna. Barken affläs ganska varsamt, 

 och ses för ali ting efter, at den ej fär nägot hai, eller 



p. 220 pä nägot ställe rispas sönder. | Detta barkens aftagande 

 sker lätt vid safve-tiden, och pä de andra tider om äret 

 baddas trädet mot eld, at vinna samma ändamäl. Den 

 lösflädda barken bredes ut pä marken pä et jämt ställe, 

 dä den inra sidan vändes ned mot marken; men den yttre 

 och skräfhge up. At fä honom at ligga desto jämnare, 

 lägges klabbar eller stenar sakta midt efter honom, at 

 trycka honom ned. Därpä böjes barkens sidor varsamt 

 upät, at formera bäts suden. Käppar slas ungefär en eller 

 par alnar frän hvarandra i jorden, i den krokota linea 

 suderna skola gä rundt omkring de upvikta sidor, at stöda 

 och uppehälla den til sud ämnade barken. Sidorna böjas 

 vidare efter den skapnad bäten skal hafva, och käpparna 

 flyttas därefter antingen mera in eller ut. Til vränger 

 tages tjocka ([vistar af Hickery, som är et segt och ganska 

 böjeligt trä. Desse täljas til tvärfingers eller tums tunna 

 och f Iata spjälor, som sedän böjas i den skapnad vrän- 

 gerna, efter det bredare eller smalare ställe de intaga i 

 bäten, fordra, och läggas sä bögda tvärts öfver bäten ned 

 pä barken eller dess botten, tämmeligen tätt, ungefär en 

 spann eller half aln frän hvarandra. öfversta brädden 

 af hvar sud göres af 2:ne smala och med bäten lika länga 

 stänger-, livilka läggas med sidorna mot hvarandra. va- 

 randes flata pä den sidan med hvilken de tilhopa fogas. 

 Imellän desse stänger trädes öfversta brädden af barken 

 pä suden, hvilken fastsömas vid och imellän dessa stänger 

 med tägor af bast, Musträds bark, eller nägon annan seg 

 bark eller rötter. Dock innan denna fastsömningen sker. 

 trädes ändarne af vrängerna äfven imellän dessa stänger, 



]>. 221 dä sä passas, at vrängerne komma at stä nägor|lunda lika 

 längt ifrän hvarandra: och när det alt är skedt, sömas 

 det alt väl tilhopa. Stängerne, som sä omfatta suden, 

 böjas efter den krökning eller direction suden har, och 

 stöta bägge sudernas stänger vid hvardera stammen med 



